See oli Quena,
meie koer.
Ja see on ema päevik.
Ma pole iial julenud kõike lugeda.
„Mäletan täiuslikult päeva, kui Benitoga kohtusin.“
Nii et Manolo on juba 18-aastane.
Ta on suureks saanud.
Kodu on temata teistsugune.
Nad lahkuvad kodust, kuid jäävad meie südamesse.
Mäletad, kuidas ta siia tuli?
Ta oli nii segaduses.
Kuidas saaksin unustada?
- Heldeke! Oled kombes? - Neetud laps!
- Las ma vaatan! - Lase lahti, Benito.
Heldeke.
Ole lahke. Hoia peal!
- Mine laatsaretti. - Kindlasti mitte.
Me ei jäta sind temaga üksi.
Ta on elajas! Tal on nuga!
Ta pole elajas! Ta on laps ja ta on hirmul!
Rosa.
- Luis, vii ta laatsaretti! - Ma ei jäta sind siia üksi.
- Ma tegelen sellega. - Jah, Rosa. Vabandust.
Tule minuga, püha isa.
Mis su nimi on?
Mu nimi on Rosa.
Tegid selle noaga kellelegi haiget.
Kas annaksid selle mulle?
Kas oled hirmul?
Olen ka hirmu tundnud.
Kui seda tunnen, jutustan endale ühe loo.
Räägin sulle loo, kui noa annad, eks?
Pean sind hoiatama. Minu lood... on väga lõbusad.
Vaata mulle silma.
Ma ei tee sulle haiget.
Võid mind usaldada.
WOMEN IN BLUE
Kui ema oli väga noor,
juhtus tal õnnetus, mille tõttu ta ei saanud lapsi.
Ta kasvas teadmisega, et ei saa iial perekonda luua.
Seetõttu läks ta kloostrisse.
Ta hakkas töötama orbude ja hüljatud lastega
ning leidis viisi luua pere, millest ta unistas.
Kas ta oli abielus?
Norberto.
Ta oli olemas ja samas polnud ka.
Norberto oli abielus ja tal olid lapsed.
Ta suri aastate eest.
Üritasin tema matusele minna, kuid ta naine viskas mu välja.
Tundub, et tema saladus polnud eriline saladus.
Camila.
Manolo.
Antonio.
„Mamma Rosa,
aitäh, et uskusid meisse, kui keegi seda ei teinud.“
„Head emadepäeva. Armastan sind üle kõige.“
„Ema, aitäh sinu armastuse eest.
Sa hoolitsed mu eest, kui olen haige.“
See on Benito oma.
Küsisite mu käest, miks ema politseid ei kutsunud.
Oma uhkuse pärast.
Ta ihkas teada, mis Benito minevikus juhtus.
Ta uskus, et suudab ainsana Benito oma sisemisest koletisest päästa.
Ja lõpuks põhjustas see ema surma.
Benito võis oma kasuema tappa,
aga see ei tähenda, et ta Lahtiriietaja on.
Nõus.
Peame leidma seose Lahtiriietaja mõrvadega.
Motiivi.
Ta laseb igal ööl alla.
Preester otsustas teda karistada
ja oleks äärepealt silma kaotanud.
Mis ta perest saanud on?
See on mõistatus.
Politsei tõi ta lihtsalt siia ega rääkinud eriti midagi.
Kas ta on midagi rääkinud?
Ei ühtki sõna, saabumisest saati.
Rosa, ma tean, mida sa mõtled.
- Ma pole midagi öelnud. - Sa ei pea seda tegema.
Tunnen sind kõige paremini.
Pärast tänast juhtumit
pean soovitama, et Benito saadetaks vaimuhaiglasse.
Ta ei vaja vaimuhaiglat.
Ta vajab perekonda. Muud midagi.
Mõnda last pole meil võimalik aidata, Rosa,
sest neil on erivajadused.
Püha ema, sa tead, et lapsed, kes sellisesse kohta lähevad,
naasevad sealt hullemas seisus, kui enne olid.
Ta reageerib mulle.
Ta kuulab mind.
Rosa.
Ütlesid, et tema leidnud politseinikud ei rääkinud midagi.
Ei rääkinud.
Las ma uurin ta minevikku.
Tead kõige paremini, et kui saame ta minevikutraumadest sotti,
saame paranema hakata.
„Mu minevik jättis mulle jälje.
Mul polnud määratud emaks saada, kuid lapsendamine võimaldas mulle seda.
Seetõttu tean oma südames,
et Benito väärib võimalust perekond saada, nagu mina selle sain.“
Selline ema oligi.
Ta oli heasüdamlik ja pime.
Tulge, lapsed!
Tahan teile kedagi tutvustada.
Need on su vennad ja õed.
See on Antonio.
Tere. Olen Vicente.
Rõõm tutvuda. Olen Camila.
Kui vana sa oled? Ma olen üheksane.
Benito pole veel valmis rääkima,
aga see ei tähenda, et meie temaga rääkida ei saa, eks?
Tahan veel kedagi tutvustada.
Quena! Tule siia, tüdruk.
Ta on väga rahulik. Ta on vana, kuid saate hästi läbi.
Kellel kõht tühi on?
- Mul. - Mul.
- Sööme. Katame laua. - Läki.
Ta tundus esimesest päevast peale imelik.
Vaikis kogu aeg.
Ta ei tundunud uje.
Tekkis mulje,
et ta sepitses midagi oma peas.
Räägi mulle oma emast.
Midagi head, mis temaga seoses meenub.
Või mis isaga seoses meenub.
Tere.
Sa oled siis Benito.
Benito, see on Norberto.
Ta käib meil aeg-ajalt külas.
Kui mahti on.
Ootan väljas.
Mis sul viga on?
Kas nii hakkabki olema?
Pidin ta magama panema.
See on ta esimene päev.
Ütlesid, et ei lapsenda enam lapsi.
Ja sa ütlesid, et jätad oma naise maha.
See pole sama.
Jumal soovib, et oleksin ta ema.
Pärast Manolo lahkumist on sul kolm last.
Miks sa nelja tahad?
Saaksid mind aidata.
Kui minu juurde koliksid.
Oota.
Hei, kuhu sa lähed?
Kõik on hästi, kullake.
Kõik on hästi. Rahune.
Eks ole?
Kõik on hästi.
Vaatame.
Too mulle lina.
Ja vaheta pidžaama ära.
Sina joonistasid selle?
„Mis sulle sellise trauma tekitas? Kes sulle nii haiget tegi?“
„Ma pean teada saama, mida või keda ta kardab.“
Mida sa teada said, Rosa?
Kuidas võiksin ta unustada?
Aga pean kahetsusega ütlema,
et ma ei saa selle juhtumi kohta infot jagada.
Ma vannun, et võtan selle saladuse hauda kaasa.
Selline on kohtukorraldus.
Ma ei mõtle reegleid välja.
Nii et see juhtum on veel avatud?
Ei.
Me endiselt ei tea süüdlast.
- Ja olete tavakodanik... - Kuulake mind hetkeks.
Olen aastaid tegelenud lastega, kes on kohutavaid asju üle elanud.
Nende aitamiseks vajan infot nende mineviku kohta.
Kui ma ei tea haiguse põhjust,
siis kuidas ma seda ravin?
Benito ei räägi.
Ta pole kuu aja jooksul sõnagi öelnud.
Aga laseb iga öö alla
ja ärkab õudusunenägude tõttu higist läbimärjana.
Kui ta rääkima saan, ütleb ta ehk,
mis tema emaga juhtus.
Sellest võib juurdluses abi olla.
Palun.
Keegi ei tohiks näha seda, mida tema nägi,
eriti veel tema vanuses.
Saime tol ööl kõne veepuhastusjaamast.
Inspektor Morales.
García.
- Kas on kahtlusaluseid? - Veel mitte.
Helistasime juhatajale ja personalile.
Keegi ei näinud midagi kahtlast.
Ohver töötas veepuhastusjaamas.
Ta nimi oli Jacinta Perea.
Tulge minuga, härra.
Siia, härra.
See siin. Number 37.
- Kas võtsite ta välja? - Veel mitte. Ootasime teid.
Mida paganat, García?
Kuhu väärikus jääb?
- Võtke ta välja, kurat võtaks! - Kuulsite. Võtke välja!
Hei, poiss. Sa ei tohi siin olla!
Mida see poiss siin teeb?
- Võtke kinni! Küsitlege teda! - Just nii.
- Laske käia. - Võtke kinni!
„Tol ööl nägi Benito miskit, mis hävitaks ükskõik kelle hinge.
Ta nägi oma ema, surnult.
Temast vabaneti nagu prügist.“
Ta sõbrad puhastusjaamast ütlesid, et ta oli väga vaikne.
Kui poisi kätte saime, viisime ta koju,
et näha, kas seal oli veel kedagi,
aga polnud.
Nad elasid kahekesi.
Nii et isa kohta pole midagi teada?
Kas võin selle endale jätta?
Esemed minevikust...
võivad mälestusi esile kutsuda.
Kui me poisi kloostrisse toimetasime,
viisime ta eelnevalt koju pakkima.
Küllap leiate ta asjade hulgast veel midagi.
Vabandust, Benito.
Ma tahan vaid aidata, aga pead mind endale lähemale laskma.
Ma ei sunni sind,
aga luban sulle, et kui seda teed, hakkab sul parem.
Võibolla aitab see õudusunenägude vastu.
Kas sa ei sooviks seda?
Andesta mulle, eks?
Andesta mulle.
„Ja kuigi mind painas uudishimu,
pidasin lubadusest kinni ega sorinud enam loata tema asjades.
Arvasin, et punumisteraapia paneb ta rääkima, aga seda ei juhtunud.“
Mis on punumisteraapia?
See hoiab sind tegevuses
ja sul on siis lihtsam end avada.
Ei, Vicente. Pead otsast alustama.
Ütlesin, et peab tihedamalt olema.
Hästi, ema.
Tahaksin oma emale taevasse kirja saata.
On see võimalik?
Muidugi.
Paneme selle õhupalli külge.
- Mis siis, kui linnud selle ära söövad? - See jääb neile kurku kinni.
Aga sina, Benito? Kas tahad midagi rääkida?
Kas olete Benito nööri näinud?
See on väga kaunis. Vaadake.
Ja ta alles õpib. Näete?
Väga kena. Tubli töö.
Vicente.
Vicente!
„Olen Vicente pärast veidi mures.
Ta ei võta Benitot omaks.
Ta on vist kade.“
See polnud tõsi. Ma polnud kade.
Ma lihtsalt teadsin, et juhtub midagi halba.
Miks te seda arvasite?
Seetõttu, kuidas Benito teda vaatas.
Nagu ta vihkaks ema.
Kas igatsesid mind?
Tead ju, et igatsesin.
Kuid käisid viimati kuu aega tagasi.
Ma ei oodanud sind enam.
Kas sa armastad mind?
Nii väga.
Olen siin, kas pole?
Jah.
Meil ei pruugi olla kõike, mida soovime,
kuid see,
see tants...
Keegi ei saa meilt seda võtta.
Lõpeta! Jäta mind rahule!
Ta luuras mu ema järele ja vihkas teda.
Ma teadsin, et Benito oli ohtlik. Teadsin seda.
- Jäta mind rahule! - Rahu! Lõpeta!
Aitab! Mis sul viga on?
Ei midagi! Tema tegi seda! Ta on elajas!
Ära ütle nii, poiss!
Ta piilus sind ukse tagant!
- On see tõsi? On see tõsi, Benito? - Rahu.
Minge oma tubadesse. Minge!
- Oled kombes? - Jah.
Mine.
See on liig mis liig, Benito. Ausõna.
Me ei talu siin majas vägivalda.
Vahel on mul tunne, et hakkad juba rääkima.
Aga teinekord tundub see võimatu.
Ma ei mõista, mis sinu peas toimub.
Millest selline hirm ja viha?
Vahel arvan, et pühal emal oli õigus.
Võibolla vajad sa sellist abi, mida ma ei saa anda.
„Kui olin juba alla andmas...“
Kas lubad, et ei ütle kellelegi, kui sulle räägin?
Vannun Jumala nimel.
Mu ema nimi oli Jacinta.
„See oli esimene kord, kui ta suu avas,
ja ainus kord, kui ta juhtunust rääkis.
Tol ööl, nagu paljudel teistel
ärkas ta oma ema karjete peale.“
Miks sa valetad mulle?
Otse näkku!
Kus sa olid?
Olen sind pool tundi oodanud!
Pool tundi!
Kes ta oli?
Keda sa keppisid?
Ärka üles, Benito!
Oota siin. Ära ava oma silmi.
Ära vaata, Benito.
„Üritasin temalt küsida, mida ta tol päeval tundis,
aga ta lihtsalt rääkis, mis juhtus.
Jacinta tegi seda, mida oleks iga ema teinud.
Ta tahtis oma pojale paremat elu võimaldada
ja viis ta igaveseks kaasa.
Jacinta teadis lahkumise ohte,
kuid ta mõistis ka, et veel ohtlikum olnuks jääda.“
Vaene naine.
Oluline on see, et oleme koos.
Keegi ei tee iial meile viga.
Ei iial.
Luban seda sulle oma elu nimel.
Ja tõelisi lubadusi...
Ei murta iial.
„Jacinta suutis mõnd aega oma lubadusest kinni pidada.
Ta leidis töö veepuhastusjaamas.
Benito saatis teda igal hommikul trollini.
Ta käis nii noores eas igal pärastlõunal emal vastas.
Benito tundis vastutust ema kaitsta.“
„Vähehaaval muutus see pisike pime koht,
kuhu nad põgenesid, nende koduks.
Kuni ühel päeval...
Benito arvas, et ta eksis, ja ootas järgmist trolli,
siis ülejärgmist, kuniks läks pimedaks.“
Hei, poiss.
Tule peale.
Viin su su ema peatusesse.
„Benito sõitis trolliga viimasesse peatusesse,
kus asus veepuhastusjaam.“
„Hetkeks arvas Benito, et nägi kummitust, aga...
ei.“
„See oli ta isa René.“
„Isa oli elus ja leidis nad üles.“
Palun lase mul minna!
Seo mind lahti!
Kuula mind.
Sinu isa tegu polnud sinu süü.
Ei olnud.
Võid rahulikult magada.
Keegi ei tee sulle enam haiget.
Nii et ma ei pea haiglasse minema?
Muidugi mitte.
Aitäh, et mind usaldad.
Puhka nüüd. Maga hästi.
„Ma polnud iial varem lubadust murdnud,
aga tol hetkel mõtlesin, et ainus viis Benitot kaitsta
oli politseile tõtt rääkida.
Benito nähtu tõttu
oli ta isa vähem kui kuu aja pärast vanglas.“
Käbi ei kuku kännust kaugele.
Mõlemad on haiged inimesed.
Lähen toidan koeri.
Sellise vägivalla keskel kasvamine avaldaks igaühele mõju.
See pole tõsi.
Muidugi on.
- Ilmselgelt... - Nägin oma vanemate mõrva pealt
ja pole iial tundnud soovi kellelegi haiget teha.
Inimese minevik ei õigusta tema tegusid olevikus.
Kas Benito on siis Lahtiriietaja või mitte?
Ma ei tea.
Teame vaid seda, et ta õppis nööri punuma.
Me teame, et Benito oli introvert
ja Rosa juures elamine muutis ta vähem vägivaldseks.
Liiga vara on järeldusi teha.
Vajame rohkem infot.
Tahan enne jätkamist värsket õhku hingata.
Ma ootasin sind.
Tol õhtul, kui rääkima pidime.
Mu elu on viimasel ajal keeruline olnud.
Kas sa kahetsed seda?
Kõik, mida elu jooksul õppinud olen...
ütleb mulle, et meie vahel juhtunu oli viga.
Aga...
mul pole sellist tunnet.
Mul on praegu väga segane aeg.
Ma ei saa...
ainult oma tunnetele keskenduda.
Ma pean teadma, millises suunas mu elu liigub,
enne kui teen miskit,
mis meile mõlemale haiget teeb.
Ära minu pärast muretse.
Kui millegagi harjunud olen, siis valuga.
Mis sulle nii haiget tegi?
Mul oli poeg.
Ta oleks praegu viiene.
Aga ta suri 11-kuuselt.
Ma olin temaga.
Tema toas.
Ja ma uinusin...
tema kõrval.
Ärkasin ta ema karjete peale. Ta ütles, et laps ei hinga enam.
Mind vallandati politseist.
Õigesti tehti ka.
Kuidas sain linna kaitsta, kui ma ei suutnud poegagi hoida?
Mul on nii kahju.
Leidsin vist päevikust midagi.
Palju hilisemast ajast, kui Benito oli 17.
Pärast seda, kui Benito rääkis Rosale ema surmast,
paistis olukord paranevat.
Vähemalt Rosa arvas nii.
Kuniks toimus intsident koeraga.
Quenaga.
Jah. Quenaga. Vaata.
„Benito on seitse aastat minu elus olnud ja olen rõõmus tema muutumise pärast.
Tundub, et ta on viimaks oma koha leidnud. Ta ei räägi eriti palju,
aga ta armastab pisiasju elus, näiteks lilli.
Eriti armastab ta roosiaeda meie hoovis.
Tundsin tõesti oma südames, et olin teda muutnud
ja ta polnud enam see vägivaldne laps kloostrist.
Miski poleks suutnud mind järgnevaks ette valmistada.“
Ema, ta hammustas mind!
Ta hammustas mind!
Rahu, kullake!
Quena!
Rahune, kullake.
Quena.
Quena!
Sa tapsid ta!
- Ta ründas mind! - Valetaja! Sa tapsid ta!
- Ta ründas mind! - Oled elajas!
Sa oled mõrvar!
Vicente.
Sa ei tohi Quena teos Benitot süüdistada.
Pead temaga ära leppima.
Räägi temaga. Ta on su vend.
Ma ei lepi mõrvariga ära.
Vicente, juhtunu oli Quena, mitte Benito süü.
See pole tõsi.
Millal oled Quenat kedagi ründamas näinud?
Su vennale tehti 52 õmblust. Ta oleks äärepealt käe kaotanud.
- Ta oleks pidanud elu kaotama! - Aitab!
Ära ütle sedasi!
Benitol on raske elu olnud ja sa tead seda.
Aga minul?
Vähemalt on tal isa.
Ta isa pole hea inimene.
Miks nad siis teineteisele kirjutavad?
„Hakkasin mõtlema, et kui Benito oma isaga suhtleb,
siis milliseid mõtteid isa Benito pähe istutab?
Andestagu Jumal, et lubadust murran, kuid mul pole valikut.“
„Ainus koht, kus ta iga päev käis, oli roosiaed.
Leidsin kirjad, mis isa talle vanglast saatis.“
Lubasid, et ei näpi mu asju.
Kas sa usud neid jutte?
Kas sina ütlesid talle, kust ema leida?
Jah.
Ütle, et sa ei teadnud, mida isa teeb.
Emale tuli koht kätte näidata.
Tore, et helistasid, poeg.
Kus su ema on?
Ta on tööl.
Tööl.
Kas nii hoolitsebki su eest? Jätab su üksi
nõusid pesema?
Kui ta sind armastaks, ei jätaks ta sind üksi
ega oleks mind hüljanud.
Töötavad naised jätavad pered unarusse.
Nad hülgavad meid, kui neid kõige enam vajame.
Tead miks?
Sest nad unustavad oma koha.
Su ema aeg on otsa saanud.
Ta ei suuda enam õppida.
Ta üritas mu poega röövida. Ainust, mis mulle oluline on.
Ma ei saa seda talle andestada.
Isa üritas teda aidata.
Ta üritas ema õpetada.
Aga see oli mõttetu.
Nii et ta...
võttis ema töövormi seljast
ja uputas ta veepaaki.
Ta hoidis ema vee all, kuniks ta kopsud olid vett täis.
Ta tegi seda minu pärast.
Marutõbine koer, poeg...
Tuleb magama panna.
Lahku kohe minu majast.
Ma ei tunne sind.
Sa pole minu poeg.
Sa pole minu poeg!
Nean päeva, mil sind kohtasin.
Kas saaksin oma karbi tagasi?
Palun?
Ma lahkun hommikul.
Kuulsin Benito ja ema vestlust pealt.
Kui ema oma tuppa läks, läksin politseid otsima.
Benito oli just tunnistanud, et oli kaasosaline oma ema mõrvas.
Sellest piisanuks tema vahistamiseks!
KARDAN ESIMEST KORDA OMA ELU PÄRAST.
Te peate minuga tulema!
Rahu, poisu. Istu.
Ei, meil pole aega.
Te peate minuga tulema!
- Mu ema on ohus! - Hüva.
Me vajame rohkem infot. Räägi, mis juhtus.
Mu ema mõrvatakse.
Benito tapab mu ema!
SEE AEG ON KÄES.
Benito?
Vicente?
Ema!
Ei! Ei!
Ei!
Ei! Ema!
Ema!
Kui see päevik sul 15 aastat oli, miks sa seda politseisse ei viinud?
Muidugi viisin. Pääsesin seetõttu vanglast.
Käed kukla taha!
Nad ei leidnud Benitot ja üritasid mind süüdistada.
Rosa oli tema esimene ohver.
Peame Gerardole teatama, enne kui ta uue naise tapab.
Järgmises osas...
Kõik, mida tema kohta loeme, on sotsiopaadi tunnused.
See ei aita teda tabada.
Aga see aitab meil teda mõista.
Meil on temast 15 aasta vanune pilt.
Äkki tunneb keegi ta ära.
Lahtiriietaja võttis ta kaasa.
WOMEN IN BLUE
Tõlkinud Vova Kljain