Mogoče tvoj oče zato ni hotel, da postaneš policistka,
ker je vedel, da boš prej ali slej izvedela.
Razumem te, Gabina. Kot otrok sem se vedno počutil izobčenega.
Navzven je bilo vse videti krasno.
Ampak...
V resnici so z mano vedno delali kot s tujcem.
Nečesa sem se naučil zgrda.
Naj se še tako trudiš, nikoli te ne bodo videli kot eno izmed njih.
Ampak to je v redu. Veš, zakaj?
Ker nisva kot oni. Boljša sva.
Mogoče je čas, da začneva znova.
Da opustiva stare ideje in začneva znova.
- To bi bilo lepo. - Ne "bilo bi", ampak je.
Narediva kaj. Kakšen obred, s katerim bova preteklost pustila za sabo.
Jaz lahko prinesem svojo uniformo, ti pa svojo.
Vrgla ju bova v ogenj in pozabila na vse.
- Kaj praviš? - Zmešan si.
- Zakaj? - Bi tudi ti rad pustil svojo službo?
Ja, hotel sem varovati umetnost tega mesta,
pa samo usmerjam ljudi v stranišče.
Tega ne bom počel do smrti.
- Prav! - Ne igraj se z mano.
Ne igram se.
Pridem potem pote k tebi ob treh?
Prav.
Pripravi se na prvi dan novega poglavja.
- Ne pozabi uniforme. - Ne bom.
Pospremil bi te, pa grem k mami, ki stanuje v bližini.
K mami?
Ja. No, moja rejnica je.
- Vseeno je moja mama. - Seveda.
- Hvala. - Ne, hvala tebi.
44 konjskih moči.
Presneto. Prestrašil si me.
Oprosti. Super zgleda.
Vidim, da si dal ven zadnje sedeže.
Veliko prostora je.
Hvala, ampak...
WOMEN IN BLUE
Z mamo si bova vzela odmor.
Odmor kot par.
Ga mečeš iz hiše?
Ne. Ni to.
Ampak odhajaš.
Ja, ampak bo prišel na obisk.
Mogoče ne vsak dan, ampak bo prisoten, ne?
Zelo.
Vseeno mi je, če nisi prišel v šolo in da veliko delaš,
ampak, prosim, ostani.
- Ni to, srček. - Kaj pa je?
Alex, poslušaj.
Nisi ti kriv, jaz tudi ne. Samo razhajata se v željah.
Ločila se bosta, ne?
Ne, nihče ni omenil ločitve?
Zakaj potem greš?
Mami, prosim, reci kaj! Ti si kriva, da gre.
- Prosim, reci kaj. - Alex, ne govori tako z mamo.
Jaz sem naredil napako.
Jaz sem bil brezobziren
in sebičen do vajine mame.
Tudi do vaju nisem bil pošten.
Ne smeta obsojati mame, ker ni kriva.
Sva...
Poskušam ugotoviti, kako bi
popravil stvari.
Zakaj brezobziren?
Ni pomembno.
Pomembno je, da vesta,
da bomo še vedno družina.
Vedno.
Potrebujem pomoč.
- K zdravniku moram. - Si bolna?
Ne. Nisem bolna.
Na psihiatra sem mislila.
S kom si govorila?
Z več ljudmi.
Ne, Ángeles.
Veš, kaj naredijo psihiatri takim, kot si ti.
Zaprejo jih v norišnico, ker jih ne razumejo. Bi to rada?
Samo nekaj vprašanj imam.
Odgovorili ti bodo s hladnimi kopelmi in elektrošoki.
Mislim, da pretiravaš.
Tvoja težava ni tu, ampak tu. Zaradi staršev.
- Ne. Ne. - Ja. Tako je.
- Ne! - Ja!
Ne. Taka sem bila, preden so ju ubili.
Zanima me, zakaj.
- Pa tudi, če... - Kaj "če"?
- Če se lahko spremenim? - S tabo ni nič narobe. Pika.
Mogoče se ne strinjaš z mano,
ampak sama si rekla, da imata lahko obe strani prav.
Torej imava obe prav.
Ne vemo, kje je.
Dolgo bi trajalo, da prečešemo mesto.
Dva tedna je od zadnjega umora.
Spet bo ubijal.
Takoj moramo ukrepati.
Kaj naj bi naredil?
Mogoče bi njegov obraz pokazali pri poročilih...
Ne.
- Šef. - Ne.
Poslušajte me, prosim.
Če ga bodo ženske prepoznale,
se bodo lahko zavarovale. To bi lahko rešilo življenja.
Če se bo videl na televiziji, se bo skril ali preselil v drugo mesto.
Nočemo več žrtev.
Hočemo ga zapreti pred kamerami.
Hočemo, da pizdun gnije v zaporu.
To se ne bo zgodilo, Herrera, če boš ravnal nespametno
in ljudem povedal, da vemo, kako zgleda.
Naredi kopije in jih razdeli interno.
GLASBA, KI RAZVEDRI DUŠO
Pri tem, kar počnejo, so v protislovju s samim sabo.
- Živjo. - Živjo.
- Predolgo sem spala. - Spala si, kolikor si potrebovala.
Prisedi. Pridi.
Izvoli.
Nimam več sedem let, oče.
Hvala.
SLAČILEC IZ TLALPANA NAPADEL NOVINARJA
- Lucas bi moral delati. - Nisi ti kriva.
Ne bi se strinjal s tabo.
Novinar raziskovalec mora biti pripravljen na posledice.
Kot ti, ko si šla k policiji.
Pa posledice za moje bližnje?
Vsi tvoji bližnji smo lahko srečni, da te imamo.
Vsi.
Jej.
Dobro ti bo delo.
- Kje sta drugi dve? - Valentina je še v šoku zaradi Lucasa.
Za Gabino pa ne vem. Si kaj ugotovila?
Ja, pridi.
Vse, kar smo prebrali o njegovem krutem vedenju brez kesanja,
o lažeh in manipuliranju z ljudmi, kažejo na sociopata.
To nam ga ne bo pomagalo ujeti. Nobenih sledi nimamo.
Nimamo imena, naslova...
Mogoče nam ga bo to pomagalo razumeti.
Njegovo sliko imamo.
Stara je, je pa nekaj. Mogoče ga bo kdo prepoznal.
Gerardu jo moramo dati.
Prav, dal mu jo bom. Nočem vam povzročati še več težav.
- Ne. - Kaj?
- S tabo hočeva. - Da vaju suspendirajo?
Sprejeli bova posledice. Ne bomo več skrivale svojega dela.
- Herrera. - Kaj?
- Imamo novico o Slačilcu. - Kakšne?
Ime mu je Benito Lagunas.
Pri desetih ga je posvojila Rosa Reyes Galván.
Kaj sem rekel, da bo z vami, če boste raziskovale?
Imamo njegovo fotografijo, ko je imel 15 let.
Vemo, kje je stanoval in kako je dobil brazgotino na roki.
- Brazgotino? - Na desni roki.
Gremo v mojo pisarno. Pridite.
Plavčki...
Plavčki! Prišla sem se poslovit. Drugič vam razložim. Vaša Gabina.
Gera, vem, kdo je Slačilec.
Vem. Povedali so mi.
- Ime mu je Chava. - Niste rekli, da je Benito?
Ne razumeš. Vem, kdo je.
Ime mu je Salvador, kličejo ga Chava.
V Muzeju sodobne umetnosti dela kot varnostnik.
Pravim, da ga poznam.
- Sinoči sem šla ven z njim. - Kaj?
- Kaj, hudiča, govoriš? - Pomiri se, Herrera.
Sinoči si bila s Slačilcem?
Ja.
Sestrica.
- Si dobro? Ti je kaj naredil? - Ne.
Veš, kje je? Kje stanuje?
Ne vem, kje stanuje. Vem pa, kje bo danes ob treh.
Naslov je Arizonska 39, na križišču z Nebraško.
Kriti moramo štiri vogale. Vse bomo nadzorovali.
Nadzorovali, ne postopali naokoli.
Videti mora biti kot vsak dan. Ne zbujajte suma.
Z avtom lahko pobegne samo po dveh poteh.
Bodite pozorni, če bo treba ustaviti promet.
Ob treh bo potrkal na vrata.
V tem trenutku hočem, da dve enoti ustavita ves promet.
Ne sme pobegniti. Ujeli ga bomo. Jasno?
- Ja. - Hočem biti tam.
Če me ne bo, lahko posumi.
Prijeli ga bomo, preden posumi. Ne.
Poslušaj. Hočem biti tam, ko ga boste prijeli.
Naj ve, da sem ga pomagala ujeti in da me ni preslepil.
Varovali jo bomo.
Pojdimo!
Ne, žal mi je.
- Ne moreta z nami. - Medve sva odkrili resnico.
- María. - Vidva.
Vem, koliko ste se trudile, ampak to je najnevarnejši mož v mestu.
Ne bom tvegal. Dogovorimo se nekaj.
Ko ga bomo prijeli,
boste lahko pri zaslišanju.
Prav?
- Prav. - Zmenjeno?
Zmenjeno. Hvala.
Pojdimo! Zaženi motor!
- Halo? - Oče, mi daš Valentino, prosim?
Pred petimi minutami je odšla.
- Kam pa? - Domov.
- Po obleko. - Domov?
Ángeles, kliči Valentino, dokler se ne oglasi.
Naj gre iz stanovanja. Slačilec prihaja tja.
- Kam greš? - K njej.
- Živjo. - Živjo.
- Znan se mi zdiš. - Ti pa meni.
Nazadnje sva se videla pred barom.
Natančnejši boš moral biti.
Na tleh sem ležal.
In krvavel.
- Ti si rešil Gabino? - Tako je.
Chava. Me veseli.
- Ti pa si... - Valentina.
Kaj delaš tu?
Po Gabino sem prišel. Na kosilo greva.
Grdo navado imam, da sem zgoden.
Randi imata.
Skrivnostneža, a?
Privoščim ji.
Domnevam, da je ni.
Nočem motiti, ampak ali grem lahko na hitro na stranišče?
- Ja. - Če nočeš...
V redu je. Izvoli.
Pozor vsem enotam.
Policistka je na poti na lokacijo X4. Končano.
Tu Romandía. Katera policistka?
Valentina Camacho.
Vstopi.
Halo?
Valentina, takoj moraš iz hiše.
Slačilec je Gabinin fant. Tja je namenjen.
- Valentina? - Ja, oče, se vidiva tam.
Ángeles sem, ne tvoj oče.
Gabinin fant je Slačilec in prihaja tja.
Seveda. Se vidiva tam.
Pripelji jih, da ne boš sam.
- Je tam? - Tako je. Ja.
Vsi so na poti tja.
Kmalu bodo tam...
Valentina!
- María. - Kje je Valentina?
- Valentina! - Ni je.
- Kje pa je? - Ne vemo.
- Ángeles je govorila z njo. - Kje je? Valentina!
Valentina!
- Ne, ne. - Slačilec jo je odpeljal.
Ne, nemogoče. Gotovo je tu kje.
- Valentina! Kje si? - Poslušaj me.
- Poglej me! - Ne!
Zdaj ne moreš odpovedati. Nimamo časa.
Zberi se in bodi pozorna.
Valentino bomo našli, ampak moraš pomagati.
Zavarujte krog vsaj šestih ulic.
Preiščite hiše, stanovanja, vse.
Ne bomo odnehali, dokler ga ne najdemo.
Jasno.
María, Romandía ima prav.
Če hočeš, da jo najdemo, povejta vse, kar vesta.
Jasno?
Takoj gremo na postajo.
- Prav? - Ja.
Pojdimo.
Dva najboljša moža pusti tu. Pokliči, če bo kaj.
Se vidimo na postaji.
Je živa?
- Ne vemo natančno. - Vem, da ne veste, jebenti.
Kaj misliš?
Moje mnenje ni pomembno.
Mestu moramo povedati.
Mesto hoče, da ga zapremo.
To hočemo vsi.
Prav.
Pri večernih poročilih boš pokazal njegov obraz.
- Ne morem. - Ja, ti.
Ne drzni si povedati, da je ugrabil policistko.
- Mogoče je kdo videl... - Če boš izdal ta podatek,
boš sesul celoten program.
Tvoja sestra in druge bodo ostale brez službe.
In če se kaj zgodi, bo vsa država obsojala prvo damo.
Bi to rad?
Ne.
Vseeno pa to ni čas za skrivanje podatkov.
To ali nič.
Sam se odloči.
Kaj pravi?
- Na večernih poročilih bom. - To je Valentinina fotografija.
Ne smem je pokazati.
Zakaj boš potem na poročilih?
Samo risbo Slačilca smem pokazati.
Če jo je kdo videl, nam lahko pomaga.
Gabina.
To ni v mojih rokah.
Jebenti, Gabina!
Ženske v modrem je bila zamisel prve dame.
Nočejo, da bi mislili, da ima zaradi te zamisli
- Slačilec novo žrtev. - Ni žrtev, Gerardo.
Valentina je živa.
- Živa je. - Vem.
Vem.
Potem pokaži njeno sliko.
Ubogati moram ukaze.
Je to zate pomembnejše?
Komu mar žrtve, samo da ti ubogaš ukaze?
Razumi!
Obstajajo ukazi in pravila.
In moramo jih spoštovati.
Če bi ubogala očetov ukaz, ne bi...
Naslov imamo.
- Naslov? - Njegovega doma.
Dobili sva ga v muzeju, kjer dela.
Krasno.
Prav, Gabina.
Pokliči Lozana in Díaza. Naj pripravita operacijo.
- Na poročila moram. - Prav.
Pazi nase.
To bi moral narediti že prvi dan.
Domnevam, da nimamo dovoljenja za to.
Kdaj vas je to ustavilo?
Dajmo!
- Dajmo! - Policija!
Benito Lagunas, pridi z dvignjenimi rokami!
- Prazno je. - Mogoče je lažen naslov.
Vstopite. Mogoče boste našle sled.
- Misliš, da bodo kaj našle? - Niso me še razočarale.
Ja.
María.
Njegova muzejska uniforma.
Tu je gotovo kaj.
María. Gabina.
Kaj je?
- Soba manjka. - Kaj?
Kakšna soba?
To bi moral biti vhod v garažo.
V živo gremo čez pet, štiri...
Sporočite, če bo kaj novega.
Poročila z Jacobom Zabludovskym.
O bog.
- Kaj je to? - Njegovo svetišče, jebenti.
Vedel je, kdo sem.
Rekel je, da me je videl na naslovnici.
Hotel je, da pustiva službo in zažgeva uniformi.
Nekaj sem našel.
Je to on?
Ja, on je.
Gerardu jo bom odnesla.
To je obraz moškega, ki je videti normalen.
Policija potrebuje vašo pomoč, da bi ga ujela.
Zato je nocoj z nami moški,
ki ga pozna večina Mehičanov.
Detektiv Gerardo Herrera.
Dober večer, Jacobo. Obraz, ki ga vidite na zaslonih,
je moški, znan kot Slačilec iz Tlalpana.
Njegovo pravo ime je Benito Lagunas.
To je človek, ki je ubil lastno mater.
Tak človek ne razmišlja.
Žival je, zver, sposobna ubijati kot stekel pes.
Grozljiva podoba, detektiv.
Pogovor z detektivom Herrero bomo nadaljevali po odmoru,
ko bomo razkrili še več o Slačilcu iz Tlalpana.
Nisem žival.
Nisem žival!
Francesca nam je odvzela projekt.
Nisem ponosen na svoje dejanje.
Briga me za tvojo slabo vest.
Rajši reši težavo, ki si jo ustvaril.
- Rešim... - Pojdi v Acapulco,
pridobi nazaj projekt
in v zameno te bom imenoval za družabnika namesto Miguela.
Nisi tega hotel?
Tega ne morem sprejeti.
Potem si odpuščen.
Ja.
Nisem presenečen.
Sploh nisem presenečen
nad tako odločitvijo nekoga, ki mi ni dal tega, kar sem si zaslužil,
samo zato, ker je izvedel, da je moja žena policistka.
- Kaj pa govoriš? - Ne imejte me za bedaka.
Vem, da me niste imenovali za družabnika,
ker je María povedala vaši ženi, da je policistka.
Veš, zakaj te nisem povišal, Alejandro?
Zaradi bedarij, ki si jih natvezel po večerji.
Esther mi ni povedala, da je María policistka.
Pa tudi če bi mi.
Zaboga!
To smo našle. Gabina je potrdila, da je on.
Povej, da ima Valentino.
To je fotografija Slačilca.
Ne morem.
Prepovedali so mi.
Kaj, če bi ugrabil Gabino?
Niti za hip ne bi omahoval.
Naredi, kar moraš.
- 20 sekund. - G. Zabludovsky, dober večer.
- Dober večer, policistka. - Slačilec je ugrabil mojo sestro.
V živo čez pet, štiri, tri, dve...
- Začnimo s tem. - Pokažite to fotografijo, pomembno je.
Gospe in gospodje.
Iskanje Slačilca iz Tlalpana se nadaljuje.
Z nami je policistka María Elena de la Torre.
Pripada novo ustanovljeni ženski policijski ekipi.
Nekaj bi nam rada povedala.
Slačilec iz Tlalpana je nekoga ugrabil.
Mojo sestro. Ime ji je Valentina Camacho.
Valentina je pogumna pripadnica ženske policije.
Pred nekaj urami jo je ugrabil Slačilec.
Brez zamere, policistka,
zakaj se vam zdi, da je še živa?
Ni razloga, da bi menili drugače.
Zelo pomembno je, da nam vsi, ki nas gledate,
pomagate ujeti ugrabitelja. Pomagajte nam najti Valentino.
Nekateri menijo, da bi lahko ženska policijska enota
oziroma projekt, ki ga je začela prva dama,
ogrozil ženske.
Zdaj pa je vašo sestro in sodelavko ugrabil Slačilec.
Kaj boste rekli na to?
Ne gre za žensko policijsko enoto, ampak za Slačilca.
Nisem rekel, da nočem niti besede o tem?
Benito.
Prosim, izpusti mojo sestro. Rotim te.
Vemo, kdo si
in kaj hočeš.
Hočeš, da bi se ženske bale hoditi v službo.
Hočeš, da se bojimo iz hiše.
Ker bi to rešilo življenje tvoji mami.
Benito, mame ne moreš več rešiti.
Lahko pa končaš to.
In mi vrneš Valentino.
- Kaj se dogaja? - Slačilec nas je poklical.
Sporočili so mi, da nas je po telefonu poklical
moški, ki trdi, da je Slačilec iz Tlalpana.
Prevežite ga. Povejte, ko boste pripravljeni.
Ste? Poslušajmo ga.
Živjo, María.
Rada bi govorila z Valentino.
Nemogoče.
Hočem vedeti, da je v redu.
Živa je. Za zdaj.
Kličem, da bi se ti zahvalil.
Ker me razumeš.
Veš, da obstaja red.
Razumem te, ampak rada bi govorila z njo.
Zato veš, da je Valentina del tega reda.
Ne. Dovoli, da govorim...
Pojdite na oglase.
Srhljivo je bilo slišati Slačilčev glas.
Takšne stvari se dogajajo med predvajanjem v živo.
- Če ste ga videli, pokličite 58 66 064. - Dober večer.
Nadaljevali bomo po oglasih.
500.000 pesov za niz.
Dva niza, milijon.
Trije nizi, milijon in pol.
- Dva milijona pesov! - Za štiri nize!
- Začetek 2. aprila. - 50 pesov za eno, pet pesov za...
Kupite srečko in srečno.
Državna loterija!
Detektiv Herrera, odzivam se na klic. Osumljenec je morda še notri.
Kje je?
- Kaj je zadaj? - Skladišče in stranišče.
Jebenti!
G. predsednik.
Čestitam, Emilio.
Ugotovil si, kako spremeniti podobo policije.
Bila je slaba. Zdaj pa je katastrofalna.
Klinčev Zabludovsky.
Omogočil si mu oddajo, kakršne več ne bo imel.
Ne bi smeli pokazati policistke Camacho.
Ne obvladuješ svojih ljudi.
Imamo ime morilca...
Nehaj.
Naj vstopi.
Primer Slačilca bo zdaj vodil komandir Herrera.
Poročal bo neposredno meni.
Odpustil te ne bom samo zato, ker sem te jaz vzel,
in bi izpadel bedak.
Takoj ko bodo ujeli morilca, boš odstopil.
G. predsednik, može moram poslati na delo,
zato dovolite, da grem.
Vidiš? Človek dejanj.
Ušel je skozi okno. Vzel je modro vrv.
- Na obred se pripravlja. - Čustveno vezan je na obred.
Če ga ne opravi, smrt izgubi pomen.
Kakšen je obred?
Zveže jih z modro vrvjo
in jih pusti ob vodi.
Uniformo razstavi kot trofejo v svoji ječi.
Kaj še potrebuje?
Lutko.
Ena je bila brez uniforme.
Ni lastnik avta z belo streho delal v tovarni lutk?
María. María!
Oprosti, kaj?
Ni lastnik avta z belo streho delal v tovarni lutk?
Ja.
Lucas je rekel tudi...
V tovarni je izvedel, da je bilo dekle Andrésa Lópeza prva žrtev.
Tu je. Tovarna lutk Tejada.
Enaka znamka kot tiste pri njem. Lucas ima tu naslov.
- Kaj delajo ženske tu? - One so našle ta kraj.
Kako veste, da je tu?
Našle so ta kombi, ki so ga ukradli na semnju.
Lastnika so zabodli do smrti. Kombi je prazen.
- Ni sledi o policistki Camacho. - Obkolite stavbo.
Samo dva vhoda sta, glavni in pri nakladalni ploščadi zadaj.
Gabriel in Díaz, pojdita zadaj. Nihče ne sme ven.
- Razumem. - Gilberto, odpri prekleta vrata.
Lozano, ostani s Gilbertom.
Romandía, vstopi skozi zadnja vrata. Tako bo obkoljen.
Prav.
Ti greš z mano. Ob meni bodi.
- Pa medve? - Tu ostanita.
To je ukaz.
Octavio.
Gremo.
Kaj delata tu? Komandir Herrera je rekel, da ne smeta sem.
Jebeš komandirjev ukaz. Njena sestra je morda notri. Našli jo bomo.
- Rada bi ostala z Gabrielom. - Prav.
Gremo.
Mirna bodi.
Miruj!
Vse v redu?
Bravo, sestrica. Hvala.
Kako naj te kličem?
Slačilec, Salvador ali Benito?
Benito, prosim.
Nisi še mrtev, Benito,
ker verjamemo, da je Valentina Camacho še živa.
- Je to res? - Za zdaj.
Pa ne bo več dolgo.
Tega ti ni treba narediti. Kje je moja sestra?
- Če povem, me boste ubili. - Ubil te bom, če ne poveš.
Gabina.
Škoda bi bilo, če bi se tako poslovila.
- Oče! - Ne, ne. Ne tepite ga!
- Benito. - Tišina! Jaz sem glavni.
Njo hočem poslušati. Če hočete izvedeti, kje je Valentina,
boste morali molčati.
- Vem, da nisi imel lahkega življenja. - Nič ne veš.
Bila sem pri Rosi.
Vem, da si mislil, da je prav, da pokličeš očeta.
Za to, kar je naredil, je kriv on, ne ti.
Lahko ustaviš to in si drugačen od njega.
Prosim, kje je moja sestra.
Plačati mora.
Kot je plačala moja mama.
Prinesi torbo. Govoril bo.
- Ne, oče. - Ne zdaj.
Moja prijateljica je. Dovoli, da govorim z njim.
Oče.
- Chava. - Gabina.
Moja prijateljica ni kriva za vse to.
- Zapustila je družino. - Ne, Chava.
Benito.
Moji prijateljici je ime Valentina. Stara je 28 let in je dober človek.
Povej, kje je.
- Nič ne moremo spremeniti. - Ne, to ni res.
Kar je, je, lahko pa spremenimo to, kar bo.
Samo eno priložnost imaš.
Eno.
Vsi mislijo, da sem žival.
- Pa nisem slab človek. - Ni ti treba biti slab.
Ona je...
V uti je.
V parku, kjer sem pustil truplo Paole Machado.
V uti, kjer je delal Tito Flores.
Tam je tvoja prijateljica.
Hvala.
- Ángeles, gremo. - Gabriel! Oče je notri z njim in Gabino.
- Si me hotel ubiti? - Ne govori z njim.
- Hočem vedeti. - Ne govori z njim.
Ja.
Ampak to ni osebno.
Kako lahko počneš to nedolžnim ljudem?
Nedolžnim?
Nobena ni bila nedolžna. Tudi ti nisi.
Družino si zapustila.
Ni tako, oče?
María.
- Kako si hotel to narediti? - Bi res rada vedela?
Ja.
Hotel sem te povabiti k sebi, ti ponuditi kozarec vina,
da bi zaspala.
Potem bi te slekel
in zvezal kot druge.
Potem bi te davil, dokler ne bi neha...
Gabina!
Nič!
Tudi zunaj ni nič.
Zlagal se je.
Kje je Valentina?
To ve samo Slačilec.
- Mrtev je. - Kaj, jebenti!
Prihodnjič...
Sodelavko moramo najti živo. Policistko Valentino Camacho.
Valentina!
Zlasti pozorno preglejte parke, reke... Preiščite območje.
Če bo Valentina Camacho umrla, bo njena kri na tvojih rokah.
Preden je umrl, je rekel, da je Valentina živa.
Verjameš morilcu?
Našli jo bomo.
Prisežem.
WOMEN IN BLUE
Prevedla Lorena Dobrila