Pomoc!
Pomozte mi!
Pomoc!
ŽENY V MODRÉM
Jakmile pachatel vytáhl pistoli,
nezbylo mi než v sebeobraně střílet.
Výstřely byly smrtící.
A co Valentina Camachová?
- Stále nevíme, kde je. - Myslíte, že je ještě naživu?
Nemyslíte, že Ženský policejní útvar ohrozil život slečny Camachové?
Dobrá. Díky, veliteli Herrero.
Tak copak je?
Dnešek je pro všechny náročný.
Řešíme to.
Nasadili jsme veškeré zdroje
a slibuji vám, že nepolevím, dokud naši kolegyni nepřivedeme zpět domů.
Už žádné dotazy. Děkuji.
Musíme naši kolegyni najít živou.
Policistku Valentinu Camachovou.
Důkladně se zaměřte na parky, řeky, odtokovou soustavu,
vodní plochy či místa jako ta, kde se našly další oběti.
Poznatky hlaste detektivům Lozanovi, Díazovi nebo mně.
Pohyb! Co tu ještě děláte?
Neboj, Marío. Nepolevíme, dokud ji nenajdeme.
Jeho biologická matka?
Ano, Benitova.
A tohle vás dovedlo k tomu pěstounskému domovu?
Zčásti. Zbytek je ve sklepě.
Zbytek?
Tohle...
je neskutečný.
Neskutečný.
Svlékač skrze článek 169 vyhrožoval všem ženám, které by chtěly pracovat.
- Jejich pracoviště tedy hrají roli. - Myslíme si, že ano.
- Proto jim bral uniformy? - Jako trest.
Přesně tak.
- Jak se jmenujete? - Ángeles Cruzová.
Skvělá práce, Ángeles.
Dobrý den, kolegyně.
- Našli jste ji? - Pracujeme na tom.
Jste si vědom důsledků, pokud tu holku nenajdeme?
Chápete, že všichni, kdo tenhle program označovali za chybu,
dostanou za pravdu?
Svlékač řekl, že je naživu. Hodlám...
Hrdinky. Ne oběti. To byl váš záměr, Emilio.
Něco vám povím.
Nezdar tohoto programu nebude mým odkazem.
- To ne, protože se vynasnažím... - Poslouchejte pozorně.
Jestli Valentinu Camachovou najdou mrtvou, její krev bude na vašich rukou.
A já osobně dohlédnu na to, aby to věděl každý.
Zdál se tak normální.
Gabino, poslouchej.
Nebyla jsi první, koho ten šmejd oklamal.
Ten hajzl měl schéma, kterého se důsledně držel.
Voda.
Lano.
Uniformy.
V tom trolejbusu
jsem si říkala:
„To je ale náhoda.
Jak romantické.“
Ale celé to bylo naplánované.
I to muselo být součástí jeho schématu.
V tom trolejbusu jsem ho potkala třikrát. Nemusel jím jezdit.
Když potřeboval auto, mohl ho ukrást jako to s bílou střechou nebo tu dodávku.
Ale jezdil trolejbusem, aby si povídal se mnou a dalšími.
Stanice je tady. Velmi blízko zastávky.
To bude to schéma.
Možná to nějaké schéma je, ale... Je mi líto, ale já ho pořád nevidím.
Je to moc informací. Musíme je protřídit.
Adresy obětí pryč.
I jejich oblíbená místa.
Rodinu a přátele taky.
Adresy pracovišť obětí se nacházejí u té zastávky trolejbusu.
Každé tělo vždy Svlékač nechal poblíž pracoviště příští oběti.
Jinými slovy, Lucy byla nedaleko bazénu, kde pracovala Nora.
Nora byla poblíž kavárny, kde pracovala Paola.
Paola byla u Almina obuvnictví.
Alma byla pár bloků od stanice.
Jezdil dvanáct stanic.
Dvanáct obětí.
Dál vychází ulice Tacuba.
Díazi, Lozano. Spustíme operaci na ulici Tacuba.
Jdeme.
Chlapi, poslouchejte!
Odteď každou informaci, kterou získáte, každý příchozí hovor,
cokoli uznáte za důležité,
předáte přímo Modřenkám.
Kapitán Romandía a ony to tu vedou.
- Rozumíte? - Ano, pane!
Do práce!
Marío. Někdo za tebou přišel. Prý je to naléhavé.
Jdeme. Kdo to je?
Proč jste obě šly k policii?
Proč jste neposlechly?
Není to jejich vina.
To nemůžete vést normální život?
Poklidný život?
To je to tak těžké?
Zklidni se, Luz.
Co děláte, abyste ji našli?
Hledá ji celá stanice.
Navíc než umřel, řekl...
že Valentina žije.
Ty věříš vrahovi?
Nemám na vybranou.
My ji najdeme.
Odpřisáhni mi to.
Jsi...
její starší sestra.
Odpřisáhni to.
Přísahám.
Východně je fontána. Park s odtokovou soustavou.
Západně je hotel. Přepínám.
Výborně. Rozumím. Slyšeli jste. Díazi, ty jdi k té fontáně.
Ty do parku. Já jdu do hotelu. Pak se sejdeme. Poběžte!
Vy prohledejte západní část. My půjdeme jižně od jezera.
Každá vodní plocha je důležitá k nalezení naší kolegyně. Jdeme.
Valentino!
Máte něco?
Nic, pane.
Hledejte dál.
- Pokračujte! - Jdeme.
Tacuba není jediná zastávka.
Může být u kterékoli další.
Logicky by Valentina měla být na další zastávce,
protože se toho schématu držel a nikdy ho neměnil.
Ale my jsme ho vyrušili.
Když jsme mu narušily plány, improvizoval.
Začal postupovat jinak.
Modré lano koupil, místo aby ho vyrobil.
Pročesali skoro vše. Po Valentině ani stopy.
Můžeme hledat někde jinde.
Logické by bylo důkladně prohledat okolí jedné zastávky,
než přejdeme k další.
Ulice Tacuba, Girasol, Chinampas, José María Mata,
Melchor Ocampo, De la Viga, Virginia, Azcapotzalco.
Azcapotzalco.
Tu zastávku znám.
Tam Benito našel matčino tělo.
V té čistírně odpadních vod.
Kam tím míříš?
Tam byla zavražděna Jacinta. Tam ho Morales našel jako dítě.
To nemůže být náhoda.
My ho vyrušili, když cítil, že se blížíme. Mohl to schéma změnit?
I když byl pod tlakem, proč by schéma měnil?
To nedává smysl.
To je emoční reakce, Ángeles.
Byl zoufalý.
Jako by chtěl jít v otcových šlépějích.
Zabít matku na stejném místě a dokonat jeho dílo.
Pomoc!
Pomozte mi!
Pomalu.
Do hajzlu.
Valentina musí být tady.
Valentino!
Jestli Svlékač změnil schéma a pokoušel se okopírovat matčinu vraždu,
může být Valentina v nádrži, kde matka zemřela.
Jak sakra máme vědět, která to je?
Třicet sedm.
Nádrž třicet sedm!
- Je tu! - Ano?
Jo, svázaná.
Přineste něco, čím tu nádrž vypustíme!
Valentino. Prober se!
- Valentino! - Prober se! Valentino!
- Mluv se mnou! - Dělej!
Pusťte mě. Ovládám první pomoc. Marío.
Jseš si jistá?
Jsem. Potřebuju být sama.
Ale...
Jsem tu pro tebe, kdybys cokoli potřebovala.
Jen se ozvi a já přijedu.
Děkuju.
Neboj. Když tě bude potřebovat, zavolá.
Uvidíš. Ona zavolá.
Díky. Nech ho tam.
A jak se cítíš ty?
Jako vyhozený.
Cože?
Cabos mě včera večer vyhodil.
Proč?
Na tom nezáleží. Podstatné je, co mi řekl.
Ten večer, co jsme u nich byli na večeři,
mu jeho manželka nic nepověděla.
Vůbec mu neřekla, že jsi policajtka.
- Co? - Je to tak.
Povýšení mi neuniklo kvůli tomu. Bylo to kvůli mně.
Vážně?
Vinil jsem tebe.
Vinil jsem tě, lásko.
A toho, co jsem mu řekl, nelituju.
Když mi totiž oznámil, že mám výpověď,
připadal jsem si zase volný.
Měl jsem pocit, že můžu začít nanovo.
Tak jako ty.
Že?
Copak je?
Byl sis tak jistý, že je to moje vina. Tak jistý, že ty...
Vím, řekl jsem hrozné věci.
Tys je nejen řekl.
Měl bys jít. Už je pozdě.
Val.
Nezákonné získávání úředních dokumentů.
Uvádění falešné totožnosti.
Podvodné používání odznaku.
Maření spravedlnosti.
Provádění nepovolených výslechů.
Falšování novinářského průkazu.
Násilná vniknutí.
Opakované neuposlechnutí rozkazu nadřazeného policisty.
Krádež.
Lži.
Manipulace.
Zneužívání moci.
Neměly jsme v úmyslu někoho obcházet.
Ale hrozili, že nás suspendují, zatímco sami nic nedělali.
Jak máme dělat svou práci?
Práci?
O čem to hergot mluvíte? Jakou práci?
Vaše úloha byla zřejmá. Vyšetřování to nebylo.
Vaší úlohou bylo se usmívat.
Nechat se fotit, vítat turisty.
Co na tom hergot nechápete?
Musím uznat...
že jste dosáhly dobrých výsledků, třebaže nezákonně.
Ale jak máme lidi přimět, aby nám věřili,
když náš první Ženský policejní útvar nedokáže fungovat bez porušování zákonů?
Mluvil jsem s prokurátorem.
Chce z vás udělat exemplární případ.
- Čtyři roky vězení. - Co?
Ale já jsem člověk, který věří na druhé šance,
a přesvědčil jsem ho, ať vás nežaluje.
Je tu jen jedna drobnost.
Potřebuju od vás podepsat...
tento dokument.
Stvrzujete v něm, že jste se neúčastnily vyšetřování
ani zatčení Tlalpanského svlékače.
Pokud některá z vás řekne něco, co bude s tímto dokumentem v rozporu,
všechny čtyři...
půjdete za mříže.
To jsou sračky! Ať jdou všichni do prdele!
Lidé musejí vědět, co jsme dokázaly. Vybojujeme si to.
Můžeme s tím jít třeba do novin.
Ne.
Jakýpak ne, Valentino?
Mělas pravdu. Policie je prohnilá, je to hnus!
A budou lhát celé zemi.
Musíme bojovat. Musejí říct pravdu.
Má neteř a synovec nemůžou přijít o matku.
Vyhráli už dávno, Gabino.
Prostě to podepiš.
A nic neuděláme?
Proč jste tak riskovaly? Aby to nikdo nevěděl?
Chtěly jsme, aby Svlékač přestal vraždit.
A to se nám povedlo.
Celé to začalo v náš první den v parku Santiago.
Když jsme hledaly zaběhnuté štěně, našly jsme tělo Paoly Machadové.
Oběti Tlalpanského svlékače číslo šest.
Zachovali se k nim jako hajzlové.
A tys myslel, že je nechají být?
Ne. Ale viděl jsi někdy předtím tak skvěle zpracovaný rozbor stop?
- Ne. To teda ne. - No takže?
Přiznejme si, že nebýt jich, ten hajzl by byl pořád v ulicích.
Proto nedostaly za uši ještě víc.
Ten sráč Escobedo dobře ví, co dokázaly.
Proto jim dává šanci vyhnout se žalobě.
- Není to v pořádku. - Souhlasím.
Ale co mám do hajzlu dělat?
Budeš tam jen tak stát, nebo půjdeš dál?
Tati.
Chci odejít od policie.
Nech těch blbostí.
Nikdy jsem neměl být policajt.
Ty to víš.
Nestěžoval jsem si.
Chodil jsem do práce a doufal, že si zvyknu.
Ale nezvykl.
A ty poslední týdny sleduju, jak se Gabina snaží získat podporu rodiny.
Rodiny, která ji trestá za to, že je šťastná jako policajtka.
Ty si tuhle čest nezasloužíš.
To, co se tu děje, je hanba.
A ano, Gabina vždycky měla větší kuráž než ty.
Tohle se mi neříká lehce.
Ženský policejní útvar je oficiálně zrušen.
Co?
Proč?
Mám své rozkazy.
Ne, co vy na to? Ne.
Protože jsme dělaly, co jste žádal, a ještě mnohem víc.
Takže půjdeme za první dámou a všechno jí povíme.
Ten rozkaz vydala ona.
Zítra v poledne to oznámíme tisku.
Opravdu mě to mrzí.
Tak do práce, chlapi. Jdeme.
Val.
- Kolik je? - Je brzy.
Mohla jsem ji zachránit.
Koho?
Natalii.
Co myslíš, že řeknou na mámu?
Na tátu?
- Co myslíš, že řeknou na mě? - S tebou to nemá co dělat.
Pomysli na Valentinu. Je jí 12.
Jaký jí chceš dát příklad?
Ne. Za Valentinu nemluv. Ta je mnohem chytřejší než ty.
Jen pro tebe chci to nejlepší. I když teď nedokážeš vnímat realitu.
Ale nemanželské dítě mít nebudeš.
Ne.
Dítě mít nebudu, tečka.
Zbláznila ses?
Můžu se svobodně rozhodnout, co chci a co ne.
Že to nechápeš, je tvůj problém.
Chceš být svobodná?
Tak fajn.
Vystup z mého auta.
Vystup.
- Nenávidím tě! - Já tebe taky.
Nechápala jsem ji.
Doopravdy jsem ji nechápala.
A nechci tutéž chybu udělat i u tebe.
A nechci, aby ses změnila.
Jsi dokonalá.
Mám tě ráda, Valito.
Miluju tě.
Proto jsme jely do Lecumberri za Goyem Cadenasem.
Jak by mohl vrah porozumět jinému vrahovi?
No a?
Tohle změní nejen image policie, pane prezidente,
ale celého soudního systému v Mexiku.
Dnes je nový den pro město Mexiko,
protože Tlalpanský svlékač je mrtvý
a Valentina Camachová je zpět u své rodiny.
Díky komu?
Díky odvážným mužům v modrém,
kteří pod mým velením provedli vyšetřování
jako vystřižené z detektivního románu té nejvyšší kvality.
Rád bych vyjádřil zvláštní dík jedné osobě,
bez které by Tlalpanský svlékač stále neúprosně zabíjel.
Tou osobou je občan Goyo Cadenas.
Který nám ze své cely v Černém paláci Lecumberri
poskytl zásadní podporu při záchraně života Valentiny Camachové.
Ve vězení vystudoval práva.
Stal se z něj manžel, otec tří dětí
a nedávno pak také čestný policista.
A jako výraz uznání mu prezident udělil milost.
Přesně před třiceti lety nastoupil do věznice Lecumberri jako zločinec.
Dnes z ní vychází jako hrdina.
Moje osvobození jasně vypovídá o zemi, v níž žiji.
Vyjadřuje, že lidé jako já si zaslouží
šanci se změnit.
A nakonec
nemohu nepoděkovat klíčové osobě,
která tuto zásadní změnu v mém životě umožnila.
A touto osobou je...
prezident Mexika, pan Luis Echeverría Álvarez.
Radši budou tleskat vrahovi než ženě.
No, mohlo být hůř.
Mohly jsme obývat tu uvolněnou celu.
Proč?
- Alejandro. - Ahoj.
Dohodli jsme se, že nepřijdeš bez...
Promiň. Vím, že musím předem zavolat.
- Jen dvě minuty. - Tati!
Ahoj! Všechno v pořádku? Jak se vede?
- Tati. - Ahoj!
Tohle je pro tebe.
- Děkuju. - Rozbalím to.
DOBRODRUŽSTVÍ DETEKTIVA MURRIETY
Koukni na první stranu.
„Pro detektiva Maríu.
Nikdy nepřestaň hledat pravdu. S úctou Daniel Jacobos.“
To jsou jen knížky?
Ne, zlato. Je to mnohem víc.
- Můžu si jednu přečíst? - Ovšem, přečti si je všechny.
Dobrá. Nechali byste nás s tatínkem chvíli o samotě? Rozlučte se.
- Mám vás rád. Čau. - Čau.
Ženský policejní program byl zrušen.
- Po všem, co jste dokázaly? - Právě pro to, co jsme dokázaly.
Popravdě... nevím, co budu dělat.
Jen vím, že chci být sama.
Za tohle ti děkuju.
Je to krásný dárek.
Ale nepotřebuju, abys mi dával dary, Alejandro, ani...
aby ses mě snažil získat zpět.
Potřebuju jen čas.
Musím si rozmyslet, co dál.
Sama.
Rozumím.
A...
A respektuju to.
Nemusíš vůbec spěchat.
Nebudu tě obtěžovat.
Vůbec.
A teď odcházím.
Díky, ségra.
Tady máš oběd.
Díky.
Vařil ho Gabriel.
Tak to asi bude výborný, co?
To jo.
Ángeles, drahá, je tu tvůj přítel?
Done Lule, tohle je Gabriel, o kterém jsem vám říkala.
- Tuhle jsme tu byli na večeři. - Vzpomínám si. Zdravím, Gabrieli.
- Dobrý den. - Těší mě.
Jdi si vzít zástěru a pustíme se do toho.
- Cože? - Tys mu to neřekla?
Bylo to překvapení a já nevěděla, kdy mu to mám říct.
Co? Jaký překvapení?
Domluvila jsem ti, že tě zaměstná v kuchyni.
To bylo to překvapení.
Překvapení!
To jako vážně?
Nechám vás, ať si to vyříkáte.
- Tak nashle v kuchyni? - Jistě.
Tos pro mě udělala?
To holky pro své kluky dělají. Pomáhají jim.
Taky se můžeme políbit.
Gabrieli, můžeme?
Don Lule na mě čeká.
- Tu máš zástěru. - Dík.
Začneme tady.
Teto, chytily jste nějaké zločince?
No, chytily jsme jen jednoho.
- Byl hodně zlý? - Moc.
Ale vy jste byly čtyři a on jen jeden, ne?
Přesně tak.
Když byl ten chlap hodně zlý a vy jste ho dopadly,
proč vás nenechají u policie?
Protože už nás vláda nepotřebuje.
Ale to není fér.
To není.
Proč nesvoláš další demonstraci?
Protože je za tím mnohem víc.
Vláda se stará jen o svůj obraz.
Nikdy ji nezajímalo, co je nebo není fér.
Chtějí jen, aby je fotili a říkali jim, jak jsou úžasní.
Teto?
Mockrát ti děkuji, příteli Castellanosi, za milá slova.
Pravdou je, že Svlékač je mrtvý
a naše země zase může klidně spát.
Ale co se stane zítra?
Jsme jako vláda připraveni
vyslat naše dcery, sestry či naše matky do ulic,
aby čelily zrůdám, jako byl Svlékač?
V takovýchto chvílích
musíme přemýšlet, co je nejlepší pro naše občany, a jednat podle toho.
A proto nyní vyhlašuji...
- Pamatujte, co jste podepsala. - Budu.
Přátelé,
je mi velkou ctí představit vám Valentinu Camachovou.
Mockrát děkuji, paní Marío Esther.
Na úvod bych ráda poděkovala všem, kdo mě pomáhali zachránit.
Vděčím vám za život.
A nyní bych ráda oslovila všechny, kdo si myslí,
že kvůli tomu, že jsem byla v nebezpečí, musí ženský program skončit.
To, co se stalo mně, se mohlo stát komukoli.
Ale nesmíme to využít k tomu, abychom vypudili ženy od policie.
Obětovaly jsme mnoho, abychom tu mohly před vámi stát a dostat tuto příležitost.
Mnohé z nás ztratily podporu rodiny.
Pokud jsme ji kdy měly.
Obětovaly jsme důležité chvíle s našimi blízkými,
s našimi partnery, s našimi dětmi.
A víte co?
Všechno to za to stálo, protože taková je cena
za čest nosit odznak a sloužit naší zemi.
Když jsme absolvovaly, řekla jste nám, že jsme nejlepší v tomhle městě.
A nemýlila jste se.
Nemohla bych to říct o sobě,
ale můžu to říct o těchto 15 ženách, které stojí před vámi.
A proto vám jménem šestnácti Modřenek
chci poděkovat, že jste se k nám nikdy neotočila zády.
A ujišťuji vás, že historie nezapomene, jak jste za nás bojovala.
Nikdy vás nezklameme.
Mockrát vám děkuji.
Ani já vás nezklamu.
Policistko Camachová.
Děkuju.
Nezkontroloval jsem ty další dveře, které byly odemčené,
takže pachatel vyklouzl, ty dveře otevřel a utekl. Jen tak.
No... Už musím jít,
ale než se rozloučím, rád bych vás požádal o chvíli ticha.
- Marío, stoupla by sis? - No ty jo.
Postav se.
Marío de la Torre,
za prokázané vůdčí schopnosti, čestnost a chrabrost ve službě
ti předávám tohle.
Blahopřeji, poručice Marío de la Torre.
Bravo!
- Děkuji, kapitáne. - Blahopřeju.
- Přeji vám dobrou noc. - Díky.
- Dobrou. - Dobrou.
Vy dva jste se zase chovali fakt divně, ale tentokrát už asi vím proč.
Myslím, že to víme všechny, hm?
Probírala jsem to s ním. Je to úžasný muž, ale nejsem připravená na vztah.
Kdo potřebuje vztah, když má Modřenky?
Díky tobě.
Cože?
Jakýpak „cože“? Za to, cos pro nás udělala.
A jak jsi to udělala, Val.
Tak jsem tě nikdy mluvit neslyšela. Tak...
jak to říct, účelně.
- Mám z toho husí kůži. - Já taky.
Já mám přítele.
- Promiň? - Co?
Promiňte, nechtěla jsem změnit téma.
Hledala jsem vhodnou chvíli, ale nešla najít.
Koukejte na ni.
Pěkně tichá voda, ale našla si přítele.
Našla jsem si přítele.
A kamarádky.
Získala jsem kamarádky.
Dobrý den.
Je pěkné dívat se na nebe, že ano?
Zvykl jsem si představovat si ho na stropě své cely.
Člověk si zvykne skoro na všechno. Je to neskutečné.
Teď si zvykám na to, že jsem otec rodiny.
Manželka chrápe jako dřevorubec.
Co tu děláte?
Přišel jsem vám osobně poblahopřát.
Dopadla jste ho.
No, zabila jste ho.
To je totéž.
A policie vás ani jednou nezmínila.
Víme, co jsme dokázaly. A to stačí.
Policie v téhle zemi
vám nikdy neumožní využít váš plný potenciál, Marío.
Já bych to měl vědět. Sebrali mi třicet let života.
Bylo by to víc, nebýt vás.
Ne. Mě ne.
- Ano. - Ne, já neudělala nic.
Teď je otázkou,
co nás čeká dál.
Víte...
za všechny ty roky, co jsem byl zavřený v Lecumberri,
kolik já jen přečetl příběhů.
Tisíce, tisíce příběhů.
Jeden z nich se mi stále znovu vybavuje,
co jsem teď venku.
Je to příběh o mladém muži, který je plný hněvu,
protože utrpěl strašnou křivdu.
Tak se jde zeptat svého dědečka, co má dělat, jak by měl reagovat.
Dědeček odvětí:
„Víš, chlapče,
v každém člověku žijí dva vlci.
Jeden vlk představuje zlo, nenávist, závist, hněv.
Ten druhý představuje pokoj, lásku, šlechetnost.
A neustále spolu svádějí lítý boj.“
Nato se vnuk dědečka zeptá:
„Kdo vyhraje?“
Víte, co odpověděl?
Ne.
„Ten, kterého krmíš.“
Víte, cítím se stejně jako ten chlapec.
Na jedné straně vnímám silné zadostiučinění, že jsem vám pomohl.
Ale zároveň cítím značnou nenávist.
Cítím takovou temnotu...
jak mě volá.
Vtahuje mě.
Kterého vlka mám krmit, Marío?
Toho, který vám zajistil svobodu.
Toho, který vás přiměl chytit vraha a zachránit moji sestru.
Byla by to nejlepší verze mě?
To ukáže jen čas.
ŽENY V MODRÉM
Překlad titulků: Jiří Sailer