הצילו!
WOMEN IN BLUE -
ברגע שהחשוד שלף את הנשק שלו,
לי, מתוך הגנה עצמית, לא הייתה ברירה אלא לירות.
היריות היו קטלניות.
הפקד, מה עם סניוריטה ולנטינה קמאצ'ו?
- אנחנו לא יודעים איפה היא. - אתה חושב שהיא עוד בחיים?
אתה לא חושב שתוכנית השוטרות סיכנה את חייה של קמאצ'ו?
בסדר. תודה, הפקד הררה.
מה קורה?
זה יום קשה לכולנו, לא?
אנחנו עובדים על זה.
אנחנו לא חוסכים במשאבים
ואני מבטיח לכם שלא אנוח עד שנחזיר את העמיתה שלנו הביתה.
לא עוד שאלות, תודה.
אנחנו חייבים למצוא את העמיתה שלנו בעודה בחיים.
השוטרת ולנטינה קמאצ'ו.
שימו לב במיוחד למקומות כמו פארקים, נהרות, מערכות ניקוז עמוקות,
מאגרי מים או כל מקום שדומה למקומות שהקורבנות הקודמות נמצאו בהם.
אם תגלו משהו, הודיעו לבלש לוזאנו, לבלש דיאז או לי.
קדימה! למה אתם עדיין כאן?
אל תדאגי, מריה, לא ננוח עד שנמצא אותה.
זו אמו הביולוגית?
של בניטו, כן.
וזו החקירה שהובילה אתכן לבית המאמץ שלו?
חלק ממנה. השאר נמצא במרתף.
השאר?
זה...
לא ייאמן.
המפשיט השתמש בסעיף 169
כדי לאיים על נשים שרצו לעבוד.
- אז מקומות העבודה שלהן היו חשובים. - זו דעתנו.
זו הסיבה שהוא לקח את המדים שלהן, נכון?
כעונש.
נכון.
- מה שמך? - שמי אנחלס קרוז.
עבודה מצוינת, אנחלס.
בוקר טוב, עמיתתי.
- מצאתם אותה? - אנחנו עובדים על זה.
אתה מבין מה יקרה אם לא נמצא אותה?
אתה מבין שכל האנשים שאמרו שהתוכנית הזו היא טעות
יתגלו כצודקים?
המפשיט אמר שהיא בחיים. אני...
גיבורות. לא קורבנות. זו הייתה המטרה שלך, אמיליו.
אגיד לך משהו.
כישלון התוכנית הזה לא יהיה המורשת שאותיר מאחור.
- הוא לא יהיה כי אעשה כמיטב יכולתי... - תקשיב לי היטב.
אם ולנטינה קמאצ'ו תימצא מתה, דמה יהיה על ידיך.
ואני, אישית, אוודא שכל העולם ידע זאת.
הוא נראה נורמלי מאוד.
גבינה, תקשיבי לי היטב,
את לא הראשונה שהמנוול הזה רימה.
לבן זונה הייתה שיטה והוא פעל לפיה בשלמות.
המים.
החבל.
המדים.
באוטובוס,
חשבתי,
"איזה צירוף מקרים,
כמה רומנטי."
אבל הכול היה מתוכנן.
גם זה בטח היה חלק מהשיטה שלו.
פגשתי אותו שלוש פעמים באוטובוס.
הוא לא היה צריך לנסוע בו.
אם הוא היה צריך מכונית, הוא יכול היה לגנוב אחת,
כפי שעשה עם המכונית עם הגג הלבן ועם הוואן.
אבל הוא נסע באוטובוס כדי לדבר איתי ועם האחרות.
התחנה כאן. קרובה מאוד לתחנה הראשית.
ייתכן שיש תבנית.
כן, ייתכן שיש תבנית, אבל... אני מצטער, אני לא רואה אותה.
יש יותר מדי מידע. צריך לסנן אותו.
כתובות הקורבנות החוצה.
מקומות שהן נהגו לבקר בהם החוצה.
משפחה וחברים החוצה.
כתובות מקומות העבודה של הקורבנות נמצאות לאורך מסלול האוטובוס.
המפשיט הותיר את הגופות בקרבת מקומות העבודה של הקורבנות.
במילים אחרות, לוסי הייתה בקרבת הבריכה שנורה עבדה בה.
נורה הייתה ליד בית הקפה שפאולה עבדה בו.
פאולה הייתה ליד חנות הנעליים של אלמה.
אלמה הייתה במרחק רחובות ספורים מהתחנה.
נותרו לו 12 תחנות.
שתים עשרה קורבנות.
הבאה בתור אמורה להיות בדרך טקובה.
דיאז, לוזאנו. נפצח במבצע בדרך טקובה.
קדימה.
הקשיבו לי, רבותיי!
החל מרגע זה כל פיסת מידע שאתם משיגים, כל שיחת טלפון שנכנסת,
כל מידע רלוונטי,
הביאו אל הנשים בכחול.
הפקד רומנדיה והן אחראים כאן.
- ברור? - כן, אדוני!
התחילו לעבוד!
מריה.
יש כאן אנשים שמחפשים אותך. הם אומרים שזה דחוף.
בוא נלך. מי הם?
למה שתיכן התגייסתן למשטרה?
למה לא שמעתן בקולנו?
זו לא אשמתן.
אתן לא יכולות לחיות חיים נורמליים.
חיים שקטים?
זה כל כך קשה?
תירגעי, לוס.
מה אתם עושים כדי למצוא אותה?
התחנה כולה מחפשת אותה.
חוץ מזה, לפני שהוא מת, הוא אמר...
שוולנטינה בחיים.
את מאמינה לרוצח?
אין לי ברירה.
אנחנו נמצא אותה.
תישבעי לי.
את ה...
האחות הגדולה.
תישבעי לי.
אני נשבעת.
יש מזרקה במזרח. פארק עם מערכת ניקוז.
ממערב יש מלון. עבור.
מושלם. קיבלתי. שמעתם אותה.
דיאז, לך למזרקה.
אתם תלכו לפארק. נתראה במלון בקרוב.
קדימה!
אתם תחפשו בצד המערבי.
אנחנו נפנה דרומה לאגם.
כל מאגר מים עשוי לעזור לנו למצוא את העמיתה שלנו.
קדימה.
- ולנטינה! - ולנטינה!
ולנטינה!
מצאתם משהו?
שום דבר, אדוני.
המשיכו לחפש.
- המשיכו לחפש. - קדימה.
טקובה אינה התחנה היחידה.
היא עלולה להיות בכל תחנה אחרת.
הגיוני שוולנטינה תהיה בתחנת האוטובוס הבאה
כי הייתה לו תבנית והוא לא שינה אותה אף פעם.
אבל הפרענו לו.
וכשהפרענו לתוכניות שלו הוא אלתר.
הוא החל לפעול אחרת.
הוא קנה חבל כחול במקום להכין אחד.
הם סרקו כמעט את כל האזור
ועדיין אין זכר לוולנטינה.
בואו נחפש במקום אחר.
יהיה הגיוני לבצע חיפוש מקיף בתחנה אחת
לפני שעוברים לבאה בתור.
דרך טקובה, חירסול, צ'ינמפס, חוסה מריה מאטה,
מלצ'ור אוקמפו, דה לה ויגה, וירחיניה, אסקפוטסלקו.
אסקפוטסלקו.
אני מכירה את התחנה הזו.
שם בניטו מצא את הגופה של אימא שלו.
במפעל טיהור המים.
על מה אתן מדברות?
שם חסינטה נרצחה. שם מוראלס מצא אותה כשהיה ילד.
לא ייתכן שזה צירוף מקרים.
אבל הפרענו לו כשהוא הרגיש שהתקרבנו אליו.
ייתכן שהוא שינה את התבנית שלו?
גם אם הוא חש לחוץ, למה לשנות את התבנית?
זה לא הגיוני.
זו תגובה אמוציונלית, אנחלס.
הוא היה נואש.
זה כאילו שהוא רוצה ללכת בעקבות אבא שלו.
להרוג את אימא שלו באותו המקום ולסיים את העבודה שלו.
הצילו! הצילו!
הצילו!
חכו. חכו.
לעזאזל.
בטוח שוולנטינה כאן.
ולנטינה!
- ולנטינה! - ולנטינה!
ולנטינה! ולנטינה!
ולנטינה!
אם המפשיט שינה את התבנית שלו
וניסה לשחזר את הרצח של אימא שלו,
ייתכן שוולנטינה נמצאת במכל שבו היא מתה.
איך לעזאזל אנחנו אמורים לדעת באיזה מכל מדובר?
שלושים ושבע.
מכל 37!
- היא כאן! - באמת?
כן, היא קשורה.
תביאו לי כלי כלשהו כדי לרוקן את המכל!
ולנטינה. היי! התעוררי!
- ולנטינה! ולנטינה! - היי!
התעוררי! ולנטינה!
- ולנטינה, דברי אליי! - קדימה!
זוזי. אני יודעת עזרה ראשונה. מריה. מריה.
את בטוחה?
אני בטוחה. אני צריכה להיות לבד.
אבל...
אני כאן אם תצטרכי משהו. אני קרובה מאוד.
רק תודיעי לי ואבוא מיד.
תודה.
אל תדאגי. אם היא תצטרך אותך, היא תתקשר.
את תראי. היא תתקשר.
תודה. תשאיר את זה שם.
מה שלומך?
פוטרתי.
מה?
קאבוס פיטר אותי אמש.
למה?
זה לא משנה. מה שמשנה זה מה שהוא אמר לי.
כשהיינו אצלם בארוחת ערב,
אשתו לא סיפרה שום דבר.
היא לא אמרה לו שאת שוטרת.
- מה? - כן.
זו לא הסיבה שלא זכיתי בקידום. לא זכיתי בו בגללי.
באמת?
האשמתי אותך.
האשמתי אותך, אהובה.
ואני לא מתחרט על הדברים שאמרתי לו.
כי כשהוא אמר לי שפוטרתי,
הרגשתי חופשי. שוב.
הרגשתי שאני יכול להתחיל מחדש.
בדיוק כמוך.
נכון?
מה קרה?
היית בטוח כל כך שזה קרה באשמתי, בטוח כל כך ש...
אני יודע שאמרתי דברים איומים.
לא רק אמרת אותם.
עדיף שתלך. כבר מאוחר.
ואל.
החזקה לא חוקית של מסמכים רשמיים.
התחזות.
שימוש לרעה בתג משטרתי.
הפרעה לשוטרים במילוי תפקידם.
ניהול חקירות לא חוקיות.
זיוף תעודת עיתונאית.
פריצה.
אי מילוי פקודה של מפקד בכיר.
גניבה.
שקרים.
מניפולציות.
שימוש לרעה בכוח.
לא התכוונו לפעול מאחורי גבו של אף אחד,
אבל הם איימו להשעות אותנו ולא עשו שום דבר.
איך היינו אמורות לעשות את העבודה שלנו?
עבודה?
על מה אתן מדברות לעזאזל? איזו עבודה?
העבודה שלכן הייתה פשוטה. היא לא כללה חקירות.
העבודה שלכן הייתה לחייך.
להצטלם, להגיד שלום לתיירים.
לעזאזל, מה בדיוק לא הבנתן?
אני חייב להודות...
שהצלחתן, על אף שפעלתן באופן לא חוקי.
אבל איך אנחנו אמורים לגרום לאנשים לבטוח בנו
כשהשוטרות הראשונות שלנו לא יכולות לפעול בלי לעבור על החוק?
דיברתי עם התובע המחוזי.
הוא רוצה לעשות מכן מקרה לדוגמה.
- ארבע שנים בכלא. - מה?
אבל אני אדם שמאמין בהזדמנויות שניות
ושכנעתי אותו לבטל את התלונות נגדכן.
יש רק עניין קטן אחד.
אני צריך שתחתמו...
על המסמך הזה.
אתן מודות בו שלא היה לכן חלק בחקירה
ובמעצר של המפשיט מטללפאן.
אם אחת מכן תגיד משהו שסותר את המסמך הזה,
ארבעתכן...
תשבו בכלא.
אין מצב! הם יכולים ללכת להזדיין!
העם צריך לדעת מה עשינו.
אנחנו יכולות להילחם בזה.
אנחנו יכולות... לא יודעת, לפנות לתקשורת.
לא.
מה זאת אומרת, ולנטינה?
צדקת. המשטרה מושחתת, זה דוחה!
הם מתכוונים לשקר לכל הארץ.
אנחנו חייבות להילחם. הם חייבים להגיד את האמת.
האחיין והאחיינית שלי לא יאבדו את אימא שלהם.
הם ניצחו מזמן, גבינה.
למה שלא תחתמי פשוט?
ולא נעשה שום דבר?
למה סיכנת הרבה כל כך? כדי שאיש לא יגלה?
עשינו זאת כדי שהמפשיט יפסיק להרוג.
והצלחנו.
הכול התחיל ביום הראשון שלנו בפארק סנטיאגו.
כשחיפשנו כלבלב שהלך לאיבוד מצאנו את הגופה של פאולה מצ'אדו.
קורבן מספר שש של המפשיט מטללפאן.
אני חושב שמה שעושים להן מחורבן לגמרי.
וחשבת שלא יעשו להן שום דבר?
לא, אבל ראית בדיוק מה שאני ראיתי.
ראית אי פעם לוח חקירה מוצלח כל כך?
- לא. האמת היא שלא. - נו?
זה פשוט מאוד.
אלמלא הן, המנוול הזה עוד היה חופשי.
זו הסיבה שהן לא נענשות עונש חמור, דיאז.
אסקובדו המלוכלך יודע היטב מה הן עשו.
זו הסיבה שהוא נותן להן מוצא ולא מגיש נגדן תלונה.
- זה לא בסדר מבחינתי. - גם מבחינתי לא, דיאז.
אבל מה לעזאזל אני אמור לעשות?
אתה מתכוון לעמוד שם סתם כך או להיכנס?
אבא.
אני רוצה להתפטר מהמשטרה.
אל תבלבל את המוח.
לא הייתי אמור להיות שוטר מלכתחילה.
אתה יודע את זה.
לא התלוננתי מעולם.
באתי לעבודה וחשבתי שבסופו של דבר אתרגל לזה.
אבל לא התרגלתי.
בשבועות האחרונים ראיתי את גבינה מנסה לכבוש את המשפחה.
משפחה שמענישה אותה כי היא שמחה להיות שוטרת.
לא מגיע לך הכבוד הזה.
מה שקורה כאן הוא חרפה.
וכן, לגבינה תמיד היו ביצים גדולות יותר משלך.
לא קל לי להגיד את זה.
כוח המשטרה הנשי מבוטל רשמית.
מה?
למה?
קיבלתי פקודות.
לא, מה פתאום? לא.
כי עשינו כל מה שביקשת מאיתנו ומעבר לזה.
אז נפנה לגברת הראשונה ונספר לה הכול.
היא זו שנתנה את הפקודה.
מחר בצהריים נכריז זאת בתקשורת.
אני מצטער מאוד.
לעבודה, רבותיי. קדימה.
ואל.
- מה השעה? - עוד מוקדם.
יכולתי להציל אותה.
את מי?
את נטליה.
מה לדעתך יגידו על אימא?
על אבא?
- מה לדעתך יגידו עליי? - זה לא קשור אלייך.
תחשבי על ולנטינה. היא בת 12.
איזו דוגמה את רוצה להציב לה?
לא, אל תדברי על ולנטינה. ולנטינה הרבה יותר חכמה משאת חושבת.
אני רק רוצה שיהיה לך טוב, גם אם את לא מבינה את זה כרגע.
אבל לא תלדי מחוץ למסגרת הנישואים.
לא.
לא אלד, נקודה.
את משוגעת?
זכותי להחליט מה אני רוצה או לא רוצה לעשות.
אם את לא מבינה את זה, זו בעיה שלך.
את רוצה להיות חופשייה.
בסדר גמור.
צאי מהמכונית שלי.
החוצה.
- אני שונאת אותך! - גם אני אותך.
לא ראיתי אותה.
כלומר, לא באמת.
ואני לא רוצה שזה יקרה גם איתך.
ואני לא רוצה שתשתני.
את מושלמת.
ואני אוהבת אותך, וליטה.
אני אוהבת אותך.
אז זו הסיבה שהלכנו ללקומברי, כדי לדבר עם גויו קדנס.
איזה מידע יכול להיות לרוצח על מוחו של רוצח אחר?
נו?
זה לא ישנה רק את התדמית של המשטרה, אדוני הנשיא,
אלא את כל מערכת המשפט של מקסיקו.
זה יום חדש למקסיקו סיטי
כי המפשיט מטללפאן מת
וולנטינה קמאצ'ו חזרה אל משפחתה.
הודות למי?
הודות לגברים האמיצים בכחול
שבהנהגתי, ביצעו חקירה
שלקוחה היישר מרומן בלשות איכותי ביותר.
אני רוצה לשלוח תודה מיוחדת לאדם אחד
שבלעדיו, המפשיט מטללפאן עוד היה ממשיך לרצוח ללא הרף.
האדם הזה הוא האזרח גויו קדנס.
שמתוך התא שלו בכלא הארמון השחור של לקומברי
סיפק לנו סיוע משמעותי בהצלת חייה של ולנטינה קמאצ'ו.
הוא, שבעודו בכלא, סיים תואר במשפטים,
נעשה בעל, אב לשלושה
ולאחרונה גם שוטר של כבוד.
לאות הערכה הוא זכה לחנינה מהנשיא.
חלפו שלושים שנה מאז שנכנס לכלא לקומברי כעבריין.
היום הוא יוצא כגיבור.
החופש שלי אומר המון על המדינה שאני חי בה.
הוא אומר שלאנשים כמוני
מגיעה הזדמנות להשתנות.
ולסיום...
אני לא יכול להתיישב חזרה בלי להודות לאיש המפתח
שאפשר את השינוי המשמעותי הזה בחיי.
ואני מדבר על...
נשיא מקסיקו, סניור לואיס אצ'בריה אלברז.
הם מעדיפים להריע לרוצח מאשר לאישה.
יכול היה להיות גרוע יותר.
היינו עלולות לשבת בתא שהוא הותיר מאחור.
למה?
- אלחנדרו. - היי.
סיכמנו שלא תגיע עד...
אני מצטער. אני יודע שהייתי צריך להתקשר קודם.
- רק שתי דקות. - אבא.
שלום, שלום! הכול בסדר? מה שלומך?
- אבא. - שלום. שלום!
זה בשבילך.
- תודה. - תני לי. כן.
הרפתקאות הבלשית מורייטה -
פתחי את הדף הראשון.
"לבלשית מריה,
אל תפסיקי לחפש את האמת. שלך, דניאל חקובוס."
רק ספרים?
לא, יקירי. הם הרבה יותר מזה.
- אני יכולה לקרוא אחד מהם? - ודאי, את יכולה לקרוא את כולם.
בסדר. תיתנו לאבא שלכם ולי רגע לבד? תיפרדו ממנו.
- אני אוהב אתכם. ביי. - ביי.
תוכנית השוטרות בוטלה.
אחרי כל מה שעשיתן?
בדיוק בגלל מה שעשינו.
האמת היא... שאני לא יודעת מה לעשות.
אני רק יודעת שאני רוצה להיות לבד.
תודה על זה.
זו מתנה יפהפייה.
אבל אני לא צריכה שתיתן לי מתנות, אלחנדרו, או...
שתנסה לכבוש אותי חזרה.
אני צריכה זמן.
עליי לגלות מה העתיד טומן בחובו בשבילי.
להיות אני.
אני מבין.
ו...
אני מכבד את זה.
קחי כמה זמן שתצטרכי.
לא אטריד אותך...
בכלל.
ועכשיו אני הולך.
תודה, אחותי.
הארוחה שלך.
תודה.
גבריאל הכין אותה.
אז היא ודאי טעימה, מה?
כן.
אנחלס, יקירה, החבר שלך כאן?
דון לולה, זה גבריאל, הבחור שסיפרתי לך עליו.
- באנו לכאן לארוחת ערב לפני כמה ימים. - אני זוכר. שלום, גבריאל.
- שלום, מה שלומך? - נעים מאוד.
קח סינר מאחור כדי שנוכל להתחיל.
- מה? - לא אמרת לו?
זו הייתה הפתעה ולא ידעתי מתי אני אמורה להגיד לו.
מה הייתה ההפתעה?
ביקשתי מדון לולה שייתן לך עבודה במטבח.
זו הייתה ההפתעה.
הפתעה!
את רצינית?
טוב, אתן לכם רגע.
- נתראה במטבח? - כן, אדוני.
עשית את זה למעני?
זה מה שחברות עושות למען החברים שלהן. עוזרות להם.
אנחנו יכולים גם להתנשק.
גבריאל, אתה מוכן?
דון לולה מחכה לי.
- הנה הסינר שלך. - כן, תודה.
בוא נתחיל כאן.
דודה, הספקתן לתפוס פושעים?
האמת היא שתפסנו רק אחד.
- הוא היה רשע? - מאוד.
אבל הייתן ארבע והוא היה רק אחד, נכון?
בדיוק.
אז אם הבחור היה גרוע כל כך ותפסתן אותו,
למה לא נותנים לכן להיות שוטרות?
כי השלטון כבר לא צריך אותנו.
אבל זה לא הוגן.
נכון.
למה את לא מארגנת את אחת ההפגנות שלך?
כי זה עמוק הרבה יותר.
לשלטון אכפת רק מהתדמית שלו.
מעולם לא היה אכפת להם ממה שהוגן או לא הוגן.
הם רק רוצים להצטלם
כדי שאנשים יגידו להם שהם מדהימים.
דודה?
תודה רבה לקסטליאנוס על המילים היפות.
נכון שהמפשיט מת...
ושהמדינה יכולה לחזור לישון בשקט.
אבל מה יקרה מחר?
האם הממשל שלנו מוכן
לשלוח את הבנות שלנו, את האחיות שלנו ואת האימהות שלנו לרחובות
כדי להתמודד עם מפלצות כמו המפשיט?
ברגעים כאלה
עלינו לחשוב על מה שנכון לאזרחים שלנו ולפעול בהתאם.
זו הסיבה שאני מכריזה בזאת...
אל תשכחו על מה חתמתן.
אזכור זאת.
עמיתיי,
כבוד גדול הוא לי להציג בפניכם את ולנטינה קמאצ'ו.
תודה רבה לעמיתה מריה אסתר.
אני רוצה להתחיל בכך שאודה לכל מי שעזר להציל אותי.
אני חייבת לכם את חיי.
ועכשיו אני רוצה לדבר על כל האנשים שחושבים
שמכיוון שהייתי בסכנה יש לסגור את תוכנית השוטרות.
מה שקרה לי יכול היה לקרות לכל אחת.
אבל אסור לנו להשתמש בזה כדי להרחיק נשים מהמשטרה.
הקרבנו המון כדי להיות כאן, כדי לזכות בהזדמנות הזו.
רבות מאיתנו כבר לא זוכות לתמיכה מהמשפחות שלנו.
אם זכינו לה אי פעם.
הקרבנו את הרגעים החשובים ביותר עם הקרובים אלינו,
עם בני הזוג שלנו, עם הילדים שלנו.
ואתם יודעים מה?
זה היה שווה הכול כי זה המחיר
של זכייה בכבוד, של עטיית תג ושל שירות המדינה.
כשסיימנו את ההכשרה שלנו אמרת לנו שאנחנו הטובות ביותר בעיר הזו.
ולא טעית.
לא הייתי אומרת זאת על עצמי,
אבל אני יכולה להגיד זאת על 15 הנשים שניצבות בפניכם.
וזו הסיבה, בשם 16 נשים בכחול,
שאני רוצה להודות לך על כך שלא הפנית לנו את הגב.
אני מבטיחה לך שגם ההיסטוריה לא תשכח כמה נלחמת למעננו.
לא נאכזב אותך.
תודה רבה.
גם אני לא אאכזב אתכן.
השוטרת קמאצ'ו.
תודה.
לא בדקתי את הדלת השנייה, היא לא הייתה נעולה,
אז העבריין החליק, פתח את הדלת וברח. פשוט כך.
טוב, אני צריך ללכת,
אבל לפני שאיפרד, אני רוצה לבקש רגע של דממה.
- מריה, את מוכנה לקום? - בחיי.
קומי.
מריה דה לה טורה,
בזכות המנהיגות, הכבוד והאומץ שהפגנת במהלך מילוי תפקידך,
אני מגיש לך את זה.
ברכותיי, המפקחת מריה דה לה טורה.
- בראבו! - בראבו!
- תודה, הפקד. - ברכותיי.
- טוב, שיהיה לכן לילה טוב. - תודה.
- לילה טוב. - לילה טוב.
התנהגתם מוזר מאוד שוב, אבל הפעם אני חושבת שאני יודעת למה.
אני חושבת שכולנו יודעות למה.
דיברתי איתו. הוא גבר נהדר, אבל אני לא מוכנה להיות עם מישהו.
טוב, מי צריכה גבר כשיש לך את הנשים בכחול?
תודה לך.
מה?
מה זאת אומרת "מה"? על כל מה שעשיתן למעננו.
ועל האופן שעשית את זה, ואל.
מעולם לא שמעתי אותך מדברת כך, כל כך...
אני לא יודעת, חדורת מטרה.
- יש לי צמרמורת כשאני חושבת על זה. - גם אני.
יש לי חבר.
- סליחה? - מה?
אני מצטערת, לא התכוונתי לשנות את הנושא.
חיפשתי את הרגע הנכון להגיד זאת, אבל לא מצאתי אותו.
תראו אותה.
שקטה שקטה, אבל יש לה חבר.
יש לי חבר.
וחברות.
יש לי חברות.
בוקר טוב.
נחמד להביט בשמיים, מה?
התרגלתי לדמיין אותם דרך תקרת התא שלי.
אפשר להתרגל כמעט לכל דבר. זה לא ייאמן.
לדוגמה, עכשיו התרגלתי להיות איש משפחה.
אשתי נוחרת כמו חיה חולה.
מה אתה עושה כאן?
באתי לברך אותך אישית.
תפסת אותו.
כלומר, הרגת אותו.
זה אותו הדבר.
והמשטרה לא הזכירה אתכן אפילו פעם אחת.
אנחנו יודעות מה עשינו. זה מספיק.
המשטרה בארץ הזו
לא תיתן לך להגשים את מלוא הפוטנציאל שלך, מריה.
אני הרי יודע. היא גזלה לי 30 שנה מהחיים.
היא הייתה גוזלת יותר, אלמלא את.
לא, לא. לא אני.
- כן. - לא, אני לא עשיתי שום דבר.
עכשיו נותרה שאלה,
מה יקרה איתנו עכשיו?
תביני...
במשך כל השנים שבהן הייתי כלוא בלקומברי,
בחיי, קראתי סיפורים.
אלפי סיפורים.
יש סיפור מסוים אחד שחוזר אליי שוב ושוב
מאז שהשתחררתי.
זה סיפור על בחור צעיר שזועם
על כך שחווה אי צדק משווע.
אז הוא פונה אל סבא שלו ושואל אותו מה לעשות, איך להגיב.
הסב אומר,
"שמע, ילדי,
בתוך כל אדם יש שני זאבים.
זאב אחד מייצג רוע, שנאה, קנאה, זעם.
הזאב השני מייצג שלום, אהבה, נדיבות.
והם נמצאים כל הזמן במלחמה איומה זה בזה".
אז הנכד שאל את הסב,
"מי מנצח?"
את יודעת מה הוא ענה?
לא.
"זה שאתה מאכיל".
אני מרגיש כמו הנער.
מצד אחד העובדה שעזרתי לך משמחת אותי ביותר.
אך עם זאת, אני חש שנאה עצומה.
אני חש אפלה עצומה...
שקוראת לי.
שגוררת אותי.
איזה מהזאבים כדאי לי להאכיל, מריה?
את זה שזיכה אותך בחופש.
את זה שגרם לך לתפוס רוצח ולהציל את אחותי.
זו תהיה הגרסה הטובה ביותר שלי?
רק עם הזמן נדע.
WOMEN IN BLUE -
תרגום: אסף ראביד