www.titlovi.com
Danska, 18. vek. U cilju povećanja iznosa poreza,
mnogi danski kraljevi pokušali su da nastane prostrana vresišta Jilanda.
No, priroda je okrutna, tlo jalovo, a zemlja preplavljena razbojnicima.
Decenijama su svi koji su pokušali podbacili.
Vresište je nepovoljno za obradu.
KOPENHAGEN 1755 DOM ZA RATNE VETERANE
KRALJEVSKA RIZNICA
Vaše Veličanstvo, kočije su spremne. -Polazimo kad završim.
Ludvig Kalen, sada ćemo vas primiti.
Kancelar Pauli.
Koga to imamo ovde?
Kapetan Kalen se vratio kući nakon 25 godina službe u nemačkoj vojsci.
Traži dozvolu da gradi na vresištu Jilanda.
Lepi crteži, vojniče. Traćite svoje vreme.
Vresište nije obradivo. -Svaka zemlja je obradiva.
Trećina našeg kraljevstva je neplodno. Sramotno po našu zemlju.
Savladaću tlo. Osnovaću prvu naseobinu na vresištu.
Tamo nema ničeg sem vresa, kamenja i peska.
Bolji ljudi od vas su to iznova i iznova dokazali.
Uz svo dužno poštovanje, obratio bih se lično kralju.
Dakako. Hoće li neko otići po Njegovo Veličanstvo?
Nećemo zaludno trošiti državna sredstva na kultivisanje vresišta.
Pogotovo na umišljenog vojnika u trošnoj uniformi. Ispratite ga.
Ne tražim novac. Sam ću finansirati projekat.
Kako? -Imam vojnu penziju.
To je ništavno.
Uzmimo da uspete u nameri da osnujete naseobinu.
Šta biste tražili kao nagradu za vašu ljubaznu ponudu?
Titulu plemića, imanje i poslugu.
Da li biste sačekali ispred?
Nitkogović. Majka mu je bila sluškinja u vlastelinskoj kući.
Bio je baštovan dok nije pristupio nemačkoj vojsci.
Postao je kapetan uprkos niskom poreklu.
Njegovi zahtevi su suludi. -To nije važno.
Možemo da mu obećamo i titulu cara. To je neobradivo tlo.
Sve dok je on tamo, možemo da kažemo Njegovom Veličanstvu
da se i dalje borimo da njegov san o vresištu zaživi.
Kapetana Kalen, uđite. Imamo dobre vesti.
OBEĆANA ZEMLJA
Upomoć! Pomozite mi!
Malo milostinje za jadnicu koja je sama u šumi.
Ala si zgodan, gazda. Sigurno imaš dosta para.
Zašto ste odlučili da dižete kuću u mom okrugu?
Ruke prilježnih će prevladati.
Šta je u kutijama? -I ja bih voleo da znam.
Dopremljene su čak iz Meklenburga.
Ne razumem toliku tajnovitost.
Ovo su svi moji ljudi?
Fali još njih ako ću da sagradim kuću do jeseni.
Nijedan radnik ne želi da skonča na vresištu.
Treba mi trostruko više ljudi. -Potražite ih u okolnim selima.
Imam šuljeve veličine jajeta. Ne bi trebalo da sedim.
Uzgred, šuma vrvi od razbojnika. Da ne zaboravim, pet riksdalera.
Želim naknadu za nabavku potrepština sa vašeg spiska.
I iznajmljivanje konja za prevoz robe do vražje guzice.
Da prostite, svešteniče.
Kapetane, mogu li nešto da vam pokažem?
Imam rešenje za vaš problem sa radnom snagom.
Ne slutite koliko sam srećan što ste odabrali našu parohiju.
Bilo je krajnje vreme da Božja svetlost obasja vresište.
Dođite. Mislim da sam našao dom za vas.
Johanes Eriksen, iskusni farmer, i njegova supruga Ana Barbara.
Protivzakonito je unajmljivati izbeglice.
Pobegli su od svirepog gospodara.
Eriksen je vredan radnik, a Ana Barbara vična kućepaziteljka.
Radićemo za pola plate, gospodine.
Samo da moja žena ima svoju odaju i ne spava među muškarcima.
Odaja, dva obroka dnevno, bez plate.
Nećete dobiti bolju ponudu.
Primaću značajne goste kad se kuća završi.
Nadam se da se držite visokih standarda.
Da li ste razumeli?
Biće sve u redu. Neće vas nikad tražiti na vresištu.
ČETIRI MESECA KASNIJE VLASTELNIŠTVO HALD
Pa, Bondo. Stojim ovde poput idiota i traćim najbolje doba godine.
Obrazi mi bride.
Portreti sa medvedom su u modi duž Severne Evrope, g. de Šinkel.
Gde mi je rođaka? -Jaše konja napolju.
Ne radi ništa, osim što jaše tog glupog konja.
Izvesni kapetan Kalen gradi kuću na vresištu.
"Kraljevska kuća", tako je zove.
Rekao si da neće više biti ludaka.
I da je pitanje vremena kada ćemo kupiti celu oblast.
Kalen? -Da, Ludvig Kalen.
Saznaj ko je on. -Dakako.
KRALJEVSKA KUĆA
Bolji paprikaš sam u vojsci jeo.
Da ste uzeli kravu, mleko bi masnije bilo.
Ako ću da vodim domaćinstvo, treba mi krava.
Ograničena su nam sredstva.
Da je krava predviđena budžetom, imali bismo je.
U tom slučaju, to vam je, što vam je.
Sve mora da bude pod konac.
Pod ne sme da bude prašnjav, a hrana ide u centar tanjira.
Ponaša se kao uglađeni gospodin,
ali odeća mu je iznošena a ruke ogrubele.
Čudan je. -Sveštenik kaže da može da mu se veruje.
Ne možemo svakom da verujemo.
Bez novca nećemo nikad otići odavde.
Ostaćemo jedno leto. Dok ne prestanu da nas traže.
Jedno leto u Kraljevskoj kući.
Pa idemo ka obali. Želim da vidim more.
Kuda si pošao?
Do našeg čudnog gospodina. Nije mudro da šeta sam.
Trebaće vam laporac. -Sakupićemo glinu sa obale.
Vres mora da bude spaljen, a zemlja oplođena.
Potrebno je bar pola godine, pre nego što išta bude kultivisano.
Smem li da pitam šta planirate da uzgajate?
Smeš da pitaš,
ali nećeš dobiti odgovor.
Dolazi ovamo!
Hvala na kokošci, gazda!
Šta se desilo? -Skitnice.
Šta to, dođavola, radite?
Sada sve skitnice znaju da su dobrodošli da kradu.
Zašto ste je pustili?
Ne treba im se približavati. Takve đavo čuva.
Videli ste koliko je garava. -Umukni. To je prosjakova ćerka.
Sa juga je i otud tamnoputa. Sledeći put je zaustavite.
Ne želimo da baci kletvu na nas. Vi je zaustavite.
Spakujte svoje stvari. Ovde ste završili.
Obavljate neverovatan posao. Udahnuli ste život ovde.
Johanese. Je li ono Prajsler?
Johanese, pobrini se za mog konja u štali.
Kapetan Kalen?
Major Prajsler. Dolazim u ime Frederika de Šinkela od Halda.
Okružnog sudije i vlasnika 130 farmi.
G. de Šinkel vas poziva na večeru na njegovom imanju večeras.
Bila bi mi čast.
Nadam se da imate drugu odeću. -Imam uniformu.
Jedan od farmera g. de Šinkela je nedavno pobegao.
Kolaju glasine da je još uvek u blizini.
Johanes Eriksen i njegova žena. Zvuči li vam to poznato?
Imam samo ljude koje vidite.
Šinkel. Od njega su pobegli?
Najuticajnijeg čoveka u oblasti, čija naklonost mi treba?
Moj stric je voleo pse. U testamentu je naveo
da Frederik ne sme da ukloni niti jedan portret psa.
Mislim da je više voleo pse od svoje dece.
Edel Helena Lajsing, Frederikova rođaka.
Kapetan Ludvig Kalen.
U srodstvu ste sa norveškim grofom Lajsingom?
To mi je otac. Razumete li se dobro u norveško plemstvo?
Ne, samo ono što svi znaju. Da je vaš otac blizak sa kraljem.
Stigao je.
Ludvig Kalen. Dobrodošli u Hald.
Okružni sudijo Šinkel... -De Šinkel.
Otac se prezivao Šinkel, ali sam ga ja promenio u de Šinkel.
Naravno, oprostite.
Od baštovana do odlikovanog kapetana je izuzetno postignuće.
Trebalo mi je 25 godina.
25 godina. Znate li koliko treba plemiću da postane kapetan?
Šest meseci.
Sigurno ste mrzeli one napuderisane vlasuljaše koji su brže napredovali
samo na račun toga što im plava krv teče venama.
Pravila su takva. -Reče pravi vojnik.
Dakle, nastojite da kultivišete vresište?
Želim da tamo osnujem prvu kraljevu koloniju.
Vresište je Božja priroda u svom punom sjaju. Zašto kastrirati divlju zver?
Zar nije Bog stvorio ljude ne bi li osnovali civilizaciju?
Kažete da mi ovde nismo civilizovani? -Nisam to rekao.
Bog nema ništa sa civilizacijom. Bog i život su haos.
Ne bih se složio.
Borili ste se u Šleskim ratovima. Da li su bili civilizovani?
Nisu, rat je haos.
Ali je pobednik onaj ko nauči da ovlada haosom.
Šta mislite o mojoj verenici? Nije li divan prizor?
Vereni smo? Ne sećam se da sam pristala, Frederik.
Uklesano je u kamenu.
Njen otac me je preklinjao da je uzmem. Nije da se žalim.
Njena familija želi moje bogatstvo, ali sam izvukao dužu slamku.
Ulazak u plemićke krugove je neprocenjiv. Tako je govorio moj otac.
Vaš otac je bio u pravu. -Stvorio je ovo golim rukama.
Dve krave i plug. Sada truli u zemlji.
Život je haos, Ludviže.
Pizda, kurac, govna, krv, haos.
Ništa ne možemo da kontrolišemo.
Tek nakon što to shvatimo, počnemo da uživamo u životu.
Sve što ste izrekli za ovim stolom je smešno.
Oprostite. Mog rođaka treba naučiti manirima.
Zašto sam ovde?
Ovde ste zato što gradite na mojoj zemlji bez dozvole.
Vašoj zemlji? -Da, de Šinkelova zemlja.
Vresišta pripadaju kralju. Sva neobradiva zemlja je njegova.
Da niste nagluvi? Zemlja je moja.
Imate li to napismeno? -Zaturio sam dokumenat.
Onda ćemo dovesti geodeta i... -Ili da pitamo okružnog sudiju.
Reč sudije okružnog suda je dovoljna.
Nemamo više o čemu da razgovaramo. Gđice Edel...
Vaša majka je bila kuhinjska pomoćnica za grofa Rabena, zar ne?
On je bio porodični prijatelj.
Svirepi bludnik koji je povalio sve svoje najamnice,
a vi i grof kao da ste isklesani od iste stene.
Pomalo je jezivo.
On vas je poslao u vojsku?
Moj otac je to radio sa svojom kopilad.
Moja mala polu braća čežnjivih očiju i sa zemljom pod noktima.
A sada kopilan želi da bude veliki čovek vresišta.
Šta dobijate ako uspete? Palatu?
Otmenu titulu? Fon Kalen?
Šta je to? -Ugovor.
Oprobaćete sreću na zemljištu g. de Šinkela.
On će vas snabdeti sa ljudima, materijalom i zalihama.
Zauzvrat, davaćete 50 procenata vašeg budućeg prihoda.
Potencijalni doseljenici će biti zakupci g. de Šinkela.
Ne, hvala.
Zdušno vam savetujem da prihvatite ponudu.
To je kraljeva zemlja. Ja radim za kralja.
Malo njih se suprotstavilo Frederiku na taj način.
Videćemo se opet, kapetane? -Sumnjam.
Za mesec dana se održava festival žetve. Doći će svi napuderisani vlasuljaši.
Prva nedelja u septembru. -Ne verujem da sam pozvan.
Dođite kao moj gost. Mogu da zovem koga želim.
Uzmite. Da me ne zaboravite u međuvremenu.
Zašto niko ne radi? Gde su moji ljudi?
Major Prajsler je pokucao na moja vrata i reko da smesta dođem ovde
i ponudim vašim ljudima duplu veću nadnicu na de Šnikelovoj farmi.
I učinili ste to bez oklevanja?
Jahao sam čitavu noć. Šuljevi mi gore. Poštedite glasnika.
Niste mogli da znate da je to njegova zemlja.
Nećemo naći nove radnike. Niko se neće zameriti Šinkelu.
Jesu li svi skrenuli s pameću? Imam kraljevu dozvolu.
Zakon je na mojoj strani. -To nije važno.
Ako Šinkel nešto poželi, ne staje dok to ne dobije.
Sada je posve sam. Nije čak ni spalio vresove.
Nije mu ostalo više od 100 riksdalera od penzije.
Sto? To je tričavo. -Neće nikad osposobiti zemlju.
Po dolasku zime, potpisaće ugovor.
"Dragi kapetane, srećno sa osnivanjem naseobine bez radnika.
Evo malog poklona koji će uneti radost u vašu svakodnevnicu.
Frederik de Šinkel."
Ukrasiću njime kokošinjac.
Znam gde da nađemo ljude.
Dolazi ovamo!
Pusti me, prokletniče!
Kako se zoveš, kradljivice? -Anmai Mus, dođavola.
Koliko ti je godina? -Dve.
Ne laži. -Trideset i pet.
Ne znam, dođavola.
Gde su se ulogorili cigani sa kojima putuješ?
Sećaš li se ovoga?
Sutra ćeš mi pokazati gde su. Jasno?
Ubiće me. -To nije moj problem.
Jadna mala Anmai Mus. Život joj je bio kratak i težak.
Nije jela više od nedelju dana, muka je naterala da krade.
Otac i majka je nisu želeli i prodali su je kradljivcima.
Prekini. Ne želim to da slušam.
Ne! Ne! Pusti me!
Derište beskorisno. Kasnije ćeš dobiti svoje.
Šta ćeš ovde, gazda?
Imam posao za sve vas.
Deset riksdalera za rad u polju do jeseni.
Nemaš zemlju.
Vresišta. -Vresišta!
Valjan vojnik zna da zakon zabranjuje našima da rade.
Za to se ide u zatvor. -Je li dogovoreno?
Dvadeset riksdalera. I hoću to.
Tvoju medalju. Uvek sam želeo da budem general.
Nećeš je dobiti. I nisam general, već kapetan.
Pozdravite generala Hektora!
Sećate li se kada smo sreli đavola ovde na vresištu?
Prerušenog u dečaka. Pobegli smo!
Sada on beži, jer general je stigao!
General je sada stigao!
Sada general i đavo zajedno rade.
Držite vatru pod kontrolom.
Hej! Cela noć za jedan novčić. -Ne, hvala.
Uzmi štap, gazda.
Kad uzmeš štap, postaješ deo njenog klana.
Za pet riksdalera je tvoja. Rešićemo se štetočine.
Nismo iz istog klana. Shvataš li?
Sveža ulovljena divljač za festival žetve. Ubio sam dve.
Svi ćete da se počastite. Morate da budete radosnog duha.
Ali pre svega, moram ja da budem.
Jeste li videli životinje? Ubio sam dve. -Imam zabrinjavajuće vesti.
Kalen je unajmio grupu cigana da rade za njega.
No, Prajsler je saznao još nešto.
Troje kola što bliže obali. Mora da bude kreč.
G. de Šinkelu se dopada. -Neka je onda on metne na glavu.
Previše je nakinđurena. Želim nešto jednostavno, a ženstveno.
Mislite nešto što bi se svidelo vojniku?
Klonite se Šinkela.
Svako značajan će biti tamo. -Neko posebno?
Poslovni ljudi. Osobe sa kojima ću sarađivati u budućnosti.
Biće da to nije jedini razlog zbog kojeg idete.
Ne mešajte se u moje privatne stvari. Vi ste kućepaziteljka.
Bolje od ovoga ne može. Neka vas prihvate takvog kakav ste.
Ne zaboravite da sakrijete tu zakrpu na okovratniku.
Hvala Bogu da ste došli. Jedva sam vas prepoznao.
Ludvig Kalen.
Kapetan Vresadžija. -De Šinkele.
Drago mi je što ste došli. Ali vas ne mogu pustiti sa tom vašljivom perikom.
Ne mogu to da uradim ostalim gostima.
Nema vaši u mojoj perici. -Vidim ih kako gamižu.
Lise je donela periku koju možete da stavite.
Hajte, skidajte.
E, tako. Sada ste novi čovek.
Uživajte u zabavi.
Sledite me, gospodine. Dama vas čeka.
Gđice Edel. -Kapetane.
Dar od vašeg rođaka.
Pravo je razmaženo derište.
Očajnički pokušava da zadivi prijatelje svoga oca.
Opija se od ranog jutra i hvali se
svim ženama sa kojima je spavao.
Misli da je meni to zabavno ili fascinantno.
Moram da odem.
Moram da odem odavde.
Šta kaže vaš otac? -Razmišlja samo o novcu.
Zabranio mi je da se vratim kući.
Ostaću ovde preko zime i nastojati da nađem dobro u Frederiku.
Otac želi da se uzmemo dogodine.
Osim ako mu ne predstavim bolju opciju.
Smem li to da učinim?
Čovek koji ostvari kraljevu veliku želju,
uz titulu i nagradu koji sleduju uz to...
Možda bude dostojan vaše ruke.
Ako me to pitate.
Mislila sam da sam bila očigledna.
Niste vodili mnogo dubokih konverzacija sa ženama, zar ne?
Ovo je najduža koju sam imao.
Uspećete u nameri da napravite naseobinu?
Da.
Izvinjavam se zbog prekida, ali imam jedno iznenađenje.
Ne mogu više da čekam. To je nešto posebno.
Ovaj farmer je pobegao na proleće.
Ophodio sam se prema njemu i njegovoj ženi sa poštovanjem i ljubavi.
Kao što se ophodim prema svim svojim ljudima.
Zahvalio mi je time što je pobegao.
Krio se kod Ludviga Kalena na vresištu.
Ali nećemo o tome. Duga je to priča.
Umešate li se u zakonsku kaznu farmera,
vi ste isto kršioc zakona.
Bez brige. Voda nije ključala kao što izgleda.
Još jednom za lepe devojke.
Bilo bi mudro da prekinete. Ljudima se ne sviđa.
Ne. Uradite to još jednom za lepe devojke.
Frederik! Dosta!
Još jednom! Još jednom za lepe devojke!
Ubili ste ga.
Imam puno pravo da kažnjavam svoje kmetove.
Nismo mogli da znamo da će umreti. Zar ne, Bondo?
Da, tako je. To je bila nesreća.
Kanda je bio slabašan ili...
Ostavite ga. On je moj.
Ne više. Prema zakonu, sada pripada Bogu.
Uzmite ga.
Ludviže, znam da ste unajmili cigane za radnike.
Zabranjeno je ugošćavati cigane. Naređujem vam da ih oterate.
Ne budu li ti razbojnici otišli do sutra ujutru,
uklonićemo ih silom, kao i vas.
Progledaću vam kroz prste, ukoliko potpišete ugovor.
Žao mi je.
Dojmili ste mi se kao neko ko se ne plaši ničega.
Imali smo dogovor. Inače neću završiti polje.
Ne morate da idete. Možete da radite noću.
Da li ste normalni? U dvorištu vam je skuvan čovek.
Nećemo tako da skončamo zbog vašeg vresišta.
Šta nam je činiti?
Bez novca ili ljudi nećete pregurati zimu.
Ne trebaju mi ljudi. Mogu sam.
Zemlja će biti obradiva na proleće. -Šta je sa Šinkelom?
Šinkel posećuje služavke.
Uvek vodi čuvare sa sobom da devojka ne pobegne.
Rasrdio se kada smo se Johanes i ja uzeli.
A sada ga je ubio.
Šinkel ne staje dok ne pobedi.
Gde nameravate da odete?
Što dalje odavde. -Zamoliću vas da ostanete.
Ne mogu da obrađujem zemlju i održavam kuću.
Trebate mi. -Održavam kuću?
Muž mi je mrtav, a vi strepite od prljavog poda,
ili da nešto ne bude cakum pakum, kao uvek!
Platiću vam. -Čime?
Nemate više novca. -Kada kralj čuje...
Prestanite da spominjete kralja. Niste ga upoznali.
Nećete ga ni upoznati. Ne zna da postojite.
Čega se Šinkel boji?
Šta će mu se desiti ako naseobine niknu ovde?
Onda gubi svoju moć. Postaje beznačajan čovek.
Obavljam posao za tri čoveka, hoću duplu platu.
I petinu žetve.
Desetinu.
I želim da znam šta planirate da uzgajate.
Šta je to? -Krompir.
Uzgajaju ih u Nemačkoj i Francuskoj. Veoma su otporni.
Odolevaju skoro svemu osim mraza.
Moja majka je bila kuhinjska pomoćnica na imanju.
Bila je u istoj nezavidnoj situaciji kao i vi. Sa gospodarom.
Vi ste sin vlastelina?
Bio mi je otac. Ali ja mu nisam bio sin.
Prokleta činija!
Šta radiš ovde?
Pobegla sam od onih ružnih svinja.
Neću da me prodaju.
Dođi.
Vratim im se. Ne smeš da budeš ovde.
Ne mogu da se brinem o detetu. Nema hrane ni za nas.
Prokleti lopove, prokleti lopove.
Nož mi kradeš, a sutra u sedam bez života ostaješ.
Stenica! Ubij je, betefar!
Jede decu, glupane! -Ne jede.
Plaši se više tebe, nego ti nje. Uzmi je.
Madrum, gle! Držim stenicu!
Ne razumem romski, Anmai Mus.
Madrum... Potiče od latinskog.
Cigani čergari tako nazivaju majke.
Madrum, gudbings i betefar.
U redu. Vratimo se poslu.
Ali je mlinar uzeo malog Karla Andersena i bacio ga u jezero.
Te su svi znali da mlinar svako veče davi decu.
Zašto niko nije sprečio tu svinju? -Stižemo dotle. Želiš da čuješ?
Još pitaš! Kakva svinja! -Moraš da prestaneš da psuješ.
Zašto nije leteo do dece ako je mogao da leti?
Mlinar je imao četvoro dece.
Uzmi popij. Tvojim plućima treba odmor.
Ne može da se bori protiv bolesti. Treba joj hrana.
Kaša i voda nisu dovoljni. -Samo to imamo.
Imamo krompir. -Ni diraj ga.
Ostala nam je jedna koza. Čitave zime smo na mleku.
Imamo dvadeset vreća krompira... -Ne diraj ga!
Edelin otac kaže da blebeće o Ludvigu Kalenu u svojim pismima.
Da li je zaljubljena u njega?
Ona je praktična. Ne bi nikad odabrala farmera sa vresišta
umesto najbogatijeg čoveka u oblasti. Nikad.
Ne bi.
Pametnija je od toga. Šta ona to zna što mi ne znamo?
Kalenu je stigla pošiljka iz Nemačke.
Možda su krompiri. -Krompiri?
Oni beše mogu da rastu na skoro svakom tlu?
Anmai Mus, idi odmori.
Srećan Božić, Ludviže.
Ponadao si se da je Edel. -Šta tražiš ovde, Šinkele?
De Šinkel, Ludviže.
Još si tu? Vrati se kući kad se zasitiš vresišta.
Zanavek ćeš biti moja mala Ana Barabara.
Zapravo, došao sam dobrih namera.
Ostaci od Božićne večere. Ima svinjetine i torte.
Verovatno ćete morati da malo glođate meso oko kostiju.
Uđi da se ugreješ. Imam dobre vesti.
Nisam bio pošten.
Došao si na vresište sa velikim snovima.
Tu sam ja koji sve kvarim iz svoje palate.
Nisi znatiželjan? -To je novac.
Jašta. Dve hiljade riksdalera.
To je dovoljno za dve naseobine. Unajmi koliko god želiš ljudi.
Živi kao kralj. -Ne želim da radim za tebe.
Ne moraš da radiš ni za koga. Otidi negde drugde da kultivišeš vresište.
Sve dok je dovoljno daleko da se nas dvojica ne viđamo.
Počni iznova negde drugde. I novac je tvoj.
Onda je sve dogovoreno.
Žurim kući da se ugrejem kraj kamina.
Još jedna stvar. Moraš da obavestiš Riznicu
da je ovo moja zemlja i da je oduvek bila.
Ludvig.
Ta koza vredi sto puta više od vreće krompira.
Šta ako žetva propadne? Zar nije... Ludvig!
Znam da je koza, više ne čujem meketanje.
Ispričaj opet onu priču, beterfar. Šta će se desiti kad dođu doseljenici?
Kada dođu doseljenici, kultivisaćemo celo vresište,
onda će nam doći kralj u posetu.
Top bings.
Da, doći će top bings da nas poseti.
Imaćemo kamine u svakoj sobi i zaptivene prozore...
I svu hranu koju možeš da pojedeš.
Ambar će biti pun životinja.
Onoliko životinja koliko je Noje imao na barci.
Dala sam svoje ćebe Anmai Mus.
Moram da se ugrejem.
Znam da tvoje srce pripada drugoj. I moje isto.
Ima li još koze?
Kada će seme proklijati? -Za dva ili tri meseca.
Onda će biti gomilu krompira. Stotine vreća.
Dođavola, stotine? -Ubaci krompir.
Mraz!
Nema dovoljno ćebadi! Donesi vres! Donesi vres!
Betefar, mladica!
Mladica! Dođi!
Mladica, betefar!
Ti si je našla, Anmai Mus.
Ti si je našla.
"Uzgojen na vresištu. Ludvig Kalen."
Znate li šta to znači? Trebalo je pet decenija.
Ponašaš se kao da je izumeo točak.
Trebalo je godinu dana za jednu vreću. -Osamdeset vreća, po ovome.
Njegovo Veličanstvo Kralj! -Vaše Veličanstvo.
Primili smo pošiljku krompira sa vresišta u Jilandu.
To je tačno. -Ovo je veliki dan za Dansku.
Pošaljite doseljenike onde i uručite propisnu nagradu.
Šta je?
Gđice, kapetanu je pošlo za rukom da uzgoji krompir na vresištu.
Gde si to čula? -Od Bondovog sluge.
Imenovali su ga za kraljevskog geometra. Dolazi 50 doseljenika iz Nemačke.
Nisam ni sumnjao. Niti je Bog.
Što me podseti, ostavljam vas na neko vreme.
Sutra idem za Odense. -Glava će ti završiti u korpi.
Zatim u Kopenhagen da molim za novac za prvu crkvu na vresištu.
Živeli! Palačinke!
Živeli. -Živeli.
Treset...
... često je ranjiv...
Hranljiv. Ranjiv je nešto sasvim drugo.
Hranljiv.
Vi ste Ludvig Kalen?
Dobrodošli u Kraljevsku kuću.
Vi koji ste danas ovde stvarate istoriju
kao prvi kraljevi doseljenici na danskom vresištu.
Materijal za izgradnju kuća je na putu.
Možete da se ulogorite u dolini zaštićeni od vetra i okrepite od puta.
Imamo hleba i mesa za sve. -Šta će ona ovde?
Ona radi ovde. Pomaže oko životinja i istraživanja zemljišta.
Anmai Mus, dođi. -Ne!
Njena vrsta donosi smrt i nesreću. Ili će ona otići ili mi.
Devojčica neće prilaziti deci i ženama. Ostaće u kući.
Nećete je ni primetiti.
Nakon nekog vremena shvatiće da nisi nimalo opasna.
Osećam se kao da smrdim kao tvor.
Sa tobom je sve u redu.
Plaše te se, mada bi trebalo bolje da znaju.
Kao što si se nekad ti plašila malih buba.
Mislio sam da si rekla da ti ne zaudaraš.
Ne zadirkuj. Loš si u tome.
Neko ovde jako zaudara.
Smrdiš na konjsku pišalinu! -Ma, šta reče?
To je nešto najružnije što sam čuo!
Dva koraka desno. Tako!
U ovoj koloni upišeš 220.
Dva, dva i krug.
Da li će se vlasuljaš naljutiti što smo blizu njegovog zamka?
Možda, ali on se ovde više ništa ne pita.
Dragi Frederik, i dalje možeš biti važan čovek ovde,
iako su doseljenici došli.
Ali Ludvig Kalen je sada kraljevski geometar.
Ako zaratiš s njim, rizikuješ sve.
Moraš da sklopiš mir s njim.
Onda mi ovog momenta reci da ćeš se udati za mene.
Šta te sprečava? Kažeš da sam još uvek bitan.
Onda pristani.
Reci "da".
Misliš da ne znam za tvoj plan?
Verovatno ti je već raširio noge.
Puštaj me. Puštaj me!
Hajde. Udari me ponovo.
Udari me ponovo.
Gospodin... -Šta to radiš?
Šta se događa?
Ne, ne!
Prekinite! Prekinite!
Prestani, Frederik!
Ti si lud. Načisto si lud.
Kalen i njegovi krompir Nemci moraju da odu sa mog vresišta.
Moramo da ga se otarasimo.
Ovuda. Ima dosta hrane unutra.
Šta se događa? -Imala sam košmar.
Ostani tu.
Polako, polako.
Uđi unutra i zaključaj vrata.
Čist rez. To nisu bili vukovi. -Sigurno su namirisali krv.
Šta se događa? Pola naših životinja je mrtvo. Čije je ovo maslo?
Piter?
Piter! -Vera!
Vera!
Kakav je to konj?
Ubio si dvoje nedužnih ljudi.
Nadam se da imaš dokaz za tu suludu tvrdnju.
Ali ja sam tek okružni sudija. -Bili su pod kraljevom zaštitom.
Verovatno su vas napali drumski razbojnici.
Ima ih kao pleve u ovim krajevima.
Jednom kad osete krv, iznova se vraćaju.
I opet će se vratiti. -Drži se podalje vresišta.
Je li to jasno?
Haos, Ludviže. Samo ti pravi svoje lude planove.
Život je haos. Zašto ti je teško to da prihvatiš?
Mogu li dobiti čašu vode? -Naravno. Bunar je u dvorištu.
Molim? -Ana Barbara.
Ostavi nas nasamo.
Naravno.
Mislila sam da je ona kućepaziteljka. -I jeste.
Nije trebalo da dolaziš.
Znam ko je ubio doseljenike.
Major Prajsler je doveo na imanje četvoricu osuđenika.
Sigurno su ih doveli iz zatvora.
Jesu li još na imanju? -Ne.
Nisu se ovde zaustavljali. Gde bi mogli da se kriju?
U Frederikovoj lovačkoj kolibi.
Šta nameravaš da uradiš? -Bolje se smesta vrati.
Dođi.
Vidimo se.
Znam ko je ubio Pitera i Veru. A znam i gde se kriju.
Ne bismo nikad došli da smo znali da ste u ratu sa vlastelinom.
Trebalo je to da napomenete. -Ovo je kraljeva zemlja.
Zakon je na našoj strani.
Ubice će se vratiti. Razumete li? Moramo da ih zaustavimo.
Je li neko od vas bio u vojsci?
Nećemo ni prstom mrdnuti dok ne oterate đavolju devojčicu.
Ona nema ništa sa ovim. -Ne želimo to da slušamo, Kalene!
Rekli smo da donosi nesreću. Sada je dvoje naših mrtvo.
Oteraj je ili mi idemo.
Onda ćeš moći svoju naseobinu da okačiš mački o rep.
Šta to govoriš?
Ne možemo da je oteramo. Ona je naše dete.
Pusti ih neka odu. -Prekini.
Nemam izbora.
Imaš.
Ali sve mora da se odvija prema planu Ludviga Kelena.
Želiš titulu kako bi se družio sa uglađenom felom.
Šta da radim? Nemam izbora.
To je manastir u Odenseu gde odvode nezbrinutu decu.
Dobiće hranu i krevet. Ali će morati da radi.
Biće ti lepo tamo gde ideš.
Ima mnogo dece.
Pa...
Imaćeš dobar život.
Naučila si da čitaš. Umeš da se staraš o životinjama.
Moraš da budeš jaka.
Pa... Polazi.
Betefar! Betefar!
Koliko dugo ćemo morati da ostanemo u ovoj rupi?
Dok se ne obavi posao.
Dvanaest godina u zatvoru, a ovo naziva rupom?
Odoh da počinem. Polazimo za sat vremena. Spremite oružje.
Šta se to, dođavola, dešava?
Nemci su nas napali. Jedino sam ja izvukao živu glavu.
Ti prokleti farmeri!
Sve je odrađeno sa vojničkom preciznošću. Predvođeni Kalenom.
A ti stojiš ovde i piješ! Što nisi ostao da se boriš, kukavico?!
Dajte mi nove ljude i srediću ga.
Učini to! Šta čekaš? -Jesi li video ko je ubio Remera?
Kalen.
Hladnokrvno je ubio bivšeg oficira, uz to imamo svedoka.
Nemci su mi ispričali šta se desilo, i gde ste bili sinoć.
Da li ste prikupili novac za crkvu?
Takođe su dodali da ste oterali Anmai Mus.
Gde je Ana Barbara? -Pismo je na stolu.
Ako možete da dokažete da je Kalen ubio oficira...
Možemo. Major Prajsler je to video rođenim očima.
Pomoći ćemo ti, Šinkele. -De Šinkel.
Nijedan vlastelin nije za osnivanje kolonije.
Ali ima jedna stvar koja nas tera na razmišljanje.
A to je raspodela dohotaka koju predlažeš.
Ovo je moja zemlja. Pravedno je da ja dobijem najveći deo.
To nije tvoja zemlja, Šinkele.
Znaš to. -De Šinkel.
Ako sve prođe kako treba, dobićeš desetinu kao mi ostali.
Vređate me u svom domu.
Zaboravite na sve. Zaboravite!
Gospodin de Šinkel prihvata vaše uslove.
Treba mu malo vremena da porazmisli, ali je sve sređeno.
Dođavola!
Ubio je oficira.
Uspeo je da ujedini najveće vlastele Jilanda.
Ljudi koji se mrze iz dna duše, sada su se ujedinili!
Protiv nas! Neću pasti zbog njega.
Bili smo saglasni da Kalen nije dorastao zadatku.
Možda bi trebalo da istražimo šta se desilo.
Njegovo Veličanstvo je impresionirano Kalenovim postignućem.
Njegovo Veličanstvo ne zna ko je Kalen, idiote.
Danonoćno je pijan.
Nije ga briga ko je na vresištu sve dok nekog ima tamo.
Ako prihvatimo predlog vlastele, osudili smo Kalena na smrt.
Bez suđenja, bez njegovog saslušanja.
I dalje ne shvataš.
Kada kralj upita, ništa se nije promenilo.
Kolonija je u izgradnji. Sve teče po planu.
Ne možemo da osudimo čoveka koji nikada nije postojao.
Nezakonito boravite na zemlji Frederika de Šinkela!
Smesta morate da odete i javite se na imanju Hald.
Imate vremena do večeras da se spakujete. -Prajslere!
Odlazite odavde! Naseobina je pod kraljevom zaštitom.
Ne više. Zemlja sada pripada de Šinkelu i njegovim partnerima.
Tapiju je potpisala i pečatirala Kraljevska riznica.
U ime Boga, dosta je bilo!
Zamoliću vas da odete. -Ne mešaj se, Eklunde.
Nemaš nikakva ovlašćenja ovde, Prajslere.
Unajmio te je privatni zemljoposednik.
Šta će vlasti reći na to da si ubica?
Antone, nemoj.
Da si jahao sa kriminalcima i ubijao nedužne ljude.
Ućuti, Antone. Idi kući.
Kraljevska riznica možda neće verovati nemačkim farmerima,
ali ja sam Božji čovek, i jamčim ti da...
Prekini!
De Šinkel je preuzeo Kraljevsku kuću. Propustite nas.
Uhapsili su Ludviga Kalena. De Šinkel je preuzeo Kongenšus.
Otvorite vrata! Pustite me!
Ne izlazite, gđice. Samo ćete da pogoršate situaciju.
Apsurd je što je došlo do ovoga, Ludvig.
Potpuno nepotrebno.
Reci da je moja zemlja, da je oduvek bila,
i poštedeću ti život.
Obećavam ti.
To je kraljeva zemlja.
Reci im da započnu sa kuvanjem vode.
Lise. -Ponovo radiš ovde?
Gospodin mi je tražio čašu pića. Možeš li mu odneti?
Šta radiš ovde?
Pustite da se malo ohladi.
Gospodine, gđica Edel želi da vas vidi u vašoj odaji.
Sada želi da me vidi.
Ne, hvala. Ostaću ovde.
Gospođica želi da razgovara o uslovima veridbe.
Udaćeš se za mene ako poštedim život Kalenu. Jesam li u pravu?
Da.
To je moj jedini uslov.
Prevrtljivica si kojoj ne verujem ni reč,
ali ako mi dokažeš da ozbiljno misliš,
obećavam ti da će sud odlučivati o njegovoj sudbini.
Dokažem?
Hajde, molim te. Znaš šta to znači.
Ovde na podu?
Ili da odemo u krevet?
Možemo gde god poželiš. Čak i obe varijante.
Izgleda da sam popio koju čašu više.
Ana Barbara...
Ne smeš da budeš ovde.
Napolje! Čuvar!
Visićeš zbog ovoga, krmačo!
Nemoj!
Ovo je za Johanesa.
Gospodar je mrtav! -Ana Barbara ga je ubila!
Oprostite što je toliko trajalo.
Morao sam da pojasnim Riznici kako se sve odigralo.
Nemci su otišli, Ludvig.
Gđica Edel se vratila svojoj familiji u Norveškoj.
Možete da zadržite Kraljevsku kuću. Ali niko ne zna
da li će ikad doći novi doseljenici.
Ana Barbara?
Nećemo je više videti.
Izdržava doživotnu robiju u Alborgu.
Bez poseta. Bez šanse da ikad izađe.
Jesi li promenila vodu? Idi i promeni vodu!
Treba mi snažan radnik za kuću.
Neko ko je dobar sa životinjama, i ko se snalazi u geodeziji.
Znaš li gde mogu da nađem nekog takvog?
Nije trebalo da te oteram.
Obećavam da te više neću izneveriti.
Obećavam da ću se uvek brinuti o tebi.
Kada će se vratiti? -Ne vraća se.
Srećna je tamo gde je sada.
Mislim da živi u maloj kućici pokraj mora,
kao što je uvek govorila.
Ako je gudbings u raju, a Nemci su otišli,
onda smo ostali samo mi, betefar.
Možemo nas dvoje i sami, zar ne?
41... 18.
16...
Ne mislim da će pasti kiša. Možemo da pustimo koze na ispašu.
Zdravo. Treba li vam popravka prozora ili nečeg drugog?
Ne. Ništa nam ne treba.
Treba li noževima oštrenje?
Treba nam pet novih prozora, imamo kutiju tupih noževa,
ambar mora da bude zaptiven, a bunaru treba novo kamenje.
Ona je kvant fant. -Prekinite!
A ti si kvant bings. -Ciganka si?
Anmai Mus.
Niže. Dobro.
Miči prste.
Ludvig fon Kalen, čast mi je vam uručim uredbu
koja vas, uz saglasnost Riznice, imenuje za okružnog barona
sa pravom korišćenja zemlje na 20 godina i poreskom olakšicom.
Vaša apanaža stupa na snagu po osnivanja naseobine.
Sleduje vam 2.000 riksdalera godišnje. -Naseobine?
Da. Šaljemo 400 doseljenika na proleće.
Imaće pune ruke posla.
Mogu li vam čestitati, fon Kalene?
Ovo je veliko dostignuće.
Konačno sam ih ispratio. Nisam nikada video odrasle ljude
toliko opčinjene plantažom krompira. Piće!
Kako su ti hemoroidi? -Ne govorim više o tome.
Niko ne razume kroz kakvu bol prolazim.
Ponovo ste odbijeni za skraćenje kazne Ane Barbare.
Nažalost, ima još loših vesti.
Ženski zatvorenici iz Alborga će biti prebačeni u logor za robove u Kopenhagenu.
Ana Barbara takođe.
Obojica znamo šta ropstvo znači.
Ti nesrećnici ne žive dugo.
Žao mi je što vam ovo prenosim.
Mogu li uzeti bocu za put kući?
Stvari se retko odvijaju onako kako smo ih zamislili.
Hvala na svemu, tatice.
LUDVIG KALEN NAPUSTIO JE VRESIŠTE 1763. GODINE
NJEGOVA TITULA JE PONIŠTENA
Prevod: Admir Destani (Dartanjan)
OBEĆANA ZEMLJA
Preuzeto sa www.titlovi.com