Grattis på födelsedagen!
-Grattis, Lyra. -Tack. Jag trodde ni glömt.
-Vi skulle aldrig glömma dig, Lyra. -Man missar aldrig en chans till party.
-Jag trodde du var i Cumbria, Ursa. -Ja, det var ju tvunget att trovärdigt.
Att ni två kunde hålla tyst.
Det står inte i Bibeln att man inte får överraska en vän. Vi har ju inte ljugit.
Tack, jag blev verkligen överraskad.
-Har du haft det hårt på jobbet. -Alla dagar är jobbiga just nu.
Jag är ledsen att det är som det är just nu.
Kan du inte glömma det en kväll?
-Vi har lite sprit. -Bra, för jag har knappt nåt.
-Häftigt ställe du har. -Grannen har pool.
Jag skulle kunna tänka mig den här. Den slår min etta.
Vad står på programmet?
Party!
LYRAS LAGUN
-Hur såg du det? -Din tur.
Det här är bara så spännande... Jag är uttråkad.
-Förlåt, visste inte ni skulle komma. -Det är inte du. Vi gör nåt roligare.
-Vi spelar suparspelet. -Ursäkta?
-Sanning, eller konka? -Hur går suparspelet till?
Det är inget suparspel, men det är intressantare.
-Okej, jag är med. -Du är alltid med på allt.
Jag är definitivt med.
-Jag passar. -Leo, var inte så mesig.
-Bangar du också? -Jag är med, bara det är städat.
Jag vill inte bryta mot nåt budord med nåt korkat spel.
-Okej, jag är också med. -Jamen, då så.
-Leo, har ni två... -Städat, sa jag.
-Ovanför midjan, annars hoppar jag. -Visst.
-Lyra, sanning eller konka? -Sanning.
Hur kan du bo ensam i ett sånt här hus?
-Sanningen, Lyra. -Kan vi inte ta nån annan först?
Svara, så vi kan gå vidare.
-Det är mitt hus. -Sälj det och flytta till stan.
-Det är mina föräldrars hus. -Lägg av. Hon svarade.
-Okej, din tur. -Okej.
Phoenix, känner du dig som en man när du ställer påträngande frågor?
-Det är sanning eller konka. -Varför gör du inte lumpen längre?
PTSD, du har sett min journal. Du frågade inte sanning eller konka.
Vad dumt av mig. Jag glömde det när du försökte strypa mig.
-Det där var väl ingen giltig fråga eller. -Du vet att hennes föräldrar dött.
Varför måste du vara ett sånt arsle? Nu lugnar vi ner oss.
Det är Lyras födelsedag. Kan vi inte sluta var taskiga?
Det är min tur.
-Ursa, sanning eller konsekvens? -Konsekvens.
Jag utmanar dig att hoppa i poolen.
-Nu blev det intressant. -Det är ju inbrott.
Men, men, men...
-Det är Ursas tur. -Jag är ju granne med honom.
Om hon inte gör det måste hon leva med att vara en mespropp.
Bra jobbat. Jag är verklighen ingen fegis.
Fan, hon gör det.
-Det är ingen bra idé. -Det är ingen fara.
Carina vet att grannen är borta i helgen.
-Han är inte bara snygg. -Jag har badkläder. Hänger ni på?
Vänta på mig.
-Det här vill jag inte missa. -Snabba på då.
Vem är fegis nu?
Är du säker på att det är säkert?
Det är inte smart, men säkert. Grannen jobbar natt på helgerna.
Bara om du är säker. Jag vill inte ställa till det för dig.
Först så triggar de den sexuella stämningen, och sen lugnar de sig.
-Är han naken igen så spyr jag. -Det är varje gång.
-Vad äckligt. -När vi ska bada så bara...allting, typ.
-Har hon...? -Hon har hoppat i.
-Där är ni ju. -Ni missade när hon hoppade i.
-Hur är vattnet? -Underbart. Salt, ingen klor. Hoppa i.
-Det är nog ingen bra idé. -Är ni ett gäng fegisar?
-Jag är ingen fegis. -Jag tänker inte banga.
Det är lugnt. Vi sticker innan grannen är tillbaka. Det blir kul.
Jag trodde inte ni skulle våga.
Varför har alla så låga förväntningar på mig?
-Din farsa är ju präst. -Han föredrar att kallas pastor.
-Vadå? Fader Tagliatelle? -Nej, pastor.
Vad är skillnaden...? Det är väl en retorisk fråga.
-Du är verkligen ett arsle. -Den var snygg, Norma.
-Vart ska du? -Jag måste pissa.
-Gå inte för långt bara. -Ingen risk.
Det här kan man kalla schysta kvartar.
-Vad håller Phoenix på med? -Är han inte tillbaka än?
-Han har nog gått vilse. -Med flit i så fall.
-Hoppas han inte hittar på nåt. -Ska du leta efter honom?
-Ja, hänger du på? -Jag kommer.
-Jag stannar nog bara här. -Jag vill se hur stort huset är.
Vi går inte in i huset. Vi hittar Phoenix och går in till mig.
-Är vi säkra här? -Jag ser till att vi är det.
Skaffa ett rum.
-Jag gillar verkligen inte det här. -Lyra sa att det var lugnt.
-Grannen har ju gått med på det. -Men jag gillar det ändå inte.
Jag gillar inte Phoenix heller. Han är lite väl bufflig.
Och oförutsägbar.
Kan vi gå när de kommer tillbaka.
Lyra är ju din vän. Vill du inte stanna en stund till?
Jo, men jag vet inte vad dras in i om vi stannar.
Vi önskar henne en trevlig födelsedag och sen går vi.
Kom igen, vi njuter av poolen en stund.
-Vi får han den för oss själva. -Sluta, Leo.
-Jag vet var gränsen går. -De är tillbaka på en minut.
-Det är allt jag behöver. -Det låter inte som du.
-Tid är relativt. -Ja, vi njuter av det här.
Stället är enormt.
-Vad gör din granne? -Han är nån form av doktor.
Han var vän med mina föräldrar. Jag lärde aldrig känna honom.
Kan vi inte bara hitta Phoenix? Jag vill inte snoka runt om min granne kommer.
-Kan han göra det? -Det är möjligt.
-Åh, fan! -Han är nog därinne.
-Varför skulle han bryta sig in? -Phoenix behöver ingen anledning.
-En öppen dörr är en inbjudan. -Vem har sagt att den var öppen?
Jag tror inte nån kan bryta sig in där.
-I alla fall inte Phoenix. -I så fall är han dummare än jag trodde.
Vi går in.
Oroa dig inte. Det är ingen här.
Tänk om han kommer. Det är inte värt risken.
Han måste vara här nånstans.
-Han kanske är där nere. -Det ser ut som en källare.
Folk här har källare för att förvara sitt vin.
Kom igen. Vi går in.
-Phoenix. -Kolla in det här.
Hur kom du in hit?
Jag använde en militär metod för att knäcka koden.
-Hur? -Det är lugnt. Det är en säker metod.
De flesta militära lås har samma system.
-Har ni sett nåt liknande? -Du ska inte bara här.
Var inte en mes. Det är ingen här.
-Vad är det? -Det är ett ägg.
Ett ägg? Det är stort som ett dinosaurieägg.
-Vilken typ av doktor är han? -Jag vet inte.
-Rör inte. -Lugn. Jag ska inte ha sönder det.
-Vad gjorde du? -Jag gjorde ingenting.
-Vad var det? -Jag vet inte.
-Hallå? -Lyra, vad händer? Har ni hitta honom?
Ja, men nåt märkligt händer.
Vad händer? Vad är det?
-Jag kommer och hämtar er. -Nej stanna där. Vi kommer ut snart.
-Det här är sjukt. -Ja, jag gillar det inte alls.
-Vi måste ut härifrån. -Gå inte för nära!
-Phoenix. Gör det inte. -Det är bara ett ägg.
-Hallå! -Ut nu!
-Jag hör dig inte. -Ägaren kommer tillbaka.
Vi måste gömma oss. Vi måste härifrån nu.
Lyra!
Phoenix.
Phoenix, vi måste sticka.
Fan, nån kommer. Göm dig.
Phoenix, vi måste dra.
Vad?
-Det är låst. -Det måste finnas en annan väg.
Du är kall, Lacerta.
Det är ditt namn...Lacerta.
Hör du mig? Det är därifrån du kom.
Vi hittade dig på en steroid, som vi tror hade sitt ursprung i stjärnbilden Lacerta.
Du färdades 102 ljusår för att nå vårt solsystem.
Vi skickade en obemannad sond för att genskjuta asteroiden.
Vi upptäckte fragment från en planet som försvann för hundratals år sen.
Vi hittade kvarlevor från en avancerad art på planeten.
Vi letade i månader...
...och till slut hittade vi ett ägg.
Vi hittade dig.
Men jag kunde acceptera det de hade planerat för dig.
Du är mycket speciell, mycket speciell.
Jag var rädd för att de skulle utnyttja dig.
Det kunde jag inte acceptera... så jag tog med dig hit.
Här är du säker.
Där är du ju.
Ingen fara, du är säker hos mig. Det är för ditt eget bästa.
Jag har nåt som hjälper.
Det är ingen fara. Kom närmare.
Du kan lita på mig.
Jag ska inte göra dig illa.
Sluta.
Sluta! Lacerta!
Sluta!
-Det är låst. Vi måste härifrån. -Lugna dig. Se på mig.
-Vi kan inte lämna dem här. -Jag vet.
Kom igen.
Sluta, Lacerta!
Sluta, Lacerta! Snälla!
De kommer.
Du kan inte gå.
Är han borta?
Vad var det för nåt?
Vi måste stoppa blödningen. En handduk, eller nåt.
-Ingen fara, jag är sjuksköterska. -Ni får inte låta honom rymma.
-Vad? -Lova mig det.
Jag vill inte att de ska lägga händerna på honom.
-Vilka? -De.
Jag vet inte vad du pratar om. - Phoenix, skynda dig.
Kom, vi måste göra nåt.
Micha, Micha, häng kvar. Häng kvar.
Micha.
-Det här är ditt fel. -Vad har jag gjort?
Du snokade runt här och nu är han död.
Du dödade honom.
Han hade levt om det inte var för dig.
Lyra.
Lyra, vad händer? Hela stället verkar nedstängt.
Han är död.
-Vad menar du? -Han är död.
-Vad hände? -Varelsen tog honom.
Vadå? Vilken varelse?
Fan, det finns ingen täckning. Hon sa att nån som heter Micka är död.
-Grannen, död? Hur då? -Nåt har verkligen gått fel.
-Vad ska vi göra? -Vi få upp dörrarna och få ut dem.
-Det är Fort Knox. Vi kommer aldrig in. -Vi måste försöka. Mina vänner är där.
Okej, kom igen.
Vad var det? Ner i poolen.
-Varför då? -Gör det bara.
-Vad såg du? -Jag vet inte.
-Ner med huvudet. -Jag är rädd.
Ta ett djupt andetag.
-Var är den -Där borta nånstans.
Micha visste var utomjordingen var ifall den skulle bli tillfångatagen.
-Vem är han? -Jag får omvärdera allt mina föräldrar sa.
-De kanske kände till nåt. -Han var säkert bara en granne.
Jag hoppas det.
-Vad är det? -Vet inte, men den är rädd för vatten.
Jag tror du har rätt. Det kanske är en överlevnadsinstinkt.
-Ja, men vad är det? - Vad vill du? -Jag tror inte den förstår dig.
-Är det ett djur? -Jag har aldrig sett nåt sånt djur.
-Vad gör den? -Jag tror den letar efter nåt.
Vi borde ta oss härifrån, men den dörren är låst. Vad föreslår ni?
Vi behöver en kod för att deaktivera nedstängningen.
-Tänk om vi inte får fler försök? -Det kan bli ännu värre.
-Hur kan det bli ännu värre? -Det måste finnas en utväg.
-Jag vill inte vänta här. -Håll utkik bara.
Leo!
-Röstbrevlådan. -Ring polisen.
Vi kan inte ringa polisen. Vi har brutit oss in.
Det finns ett lik där nere och en utomjording löper runt.
Ring inte polisen. Jag vill inte åka tillbaka dit.
-Lugna dig. -Jag måste härifrån.
Jag glömde vattnet.
-Vart ska han? -Han har ju deserterat, eller hur?
-Han får problem om polisen tar honom. -Kan det bli värre än så här?
Vi måste hålla ihop. Kom.
Leo?
Låt honom vila i frid i evighet.
Låt det eviga ljuset skina över honom.
Må du vila i frid.
Evig kärlek i Jesu namn.
Hörni?
Phoenix?
Kom igen! Herregud!
Lyra, är det du?
Phoenix?
-Den rör på sig. -Var är den?
På andra sidan huset, men den rör sig snabbt.
-Var är Phoenix? -Är han smart gömmer han sig nånstans.
Men är han ute i det fria, är han körd.
Vänta. Var är Carina?
Helvete.
-Ska vi gå tillbaka? -Vi måste det.
-Tänk om den är där? -Det kommer att gå bra.
Vi måste hitta Phoenix och Carina och ta oss härifrån.
Hörde du?
Vi hittar dem och tar oss härifrån nu.
Kom igen!
Det är Phoenix.
Den här vägen.
Kom igen.
Duktig pojke.
Duktig pojke, Lacerta.
Så ja. Jag vill dig inget illa.
Vi träffades ju tidigare. Minns du det? Jag är din vän.
Duktig vovve.
Den rör sig.
Han...han tog honom.
Det blir så varje gång.
Vi måste gå tillbaka den här vägen. Vi håller ihop.
Vi måste hitta Carina.
Hon är död.
-Hur vet du det? -Jag hennes kropp i ett av rummen.
Carina...
Vi måste hitta en väg ut.
Göm er!
Det lät som den kommunicerade.
-Den kallad på nåt. -Som andra som han?
Pratade han med sin vän?
Vi kan inte sitta här och trycka. Vi måste härifrån. Kom igen.
Det var så här jag tog mig in.
-Tack för att du ropade när du gjorde det. -Tack.
-Du räddade oss. -Jag kunde ju inte lämna er, eller hur?
Vad hände med Leo. Var är han?
Den tog honom.
När då?
När vi var i poolen.
Huset hade blivit nedsläckt och vi skulle försöka få ut er.
Den tog honom.
Åh, herregud.
Jag är verkligen ledsen.
Hur kom du undan?
-Jag vet inte. Den bara... -Lacerta.
-Vad? -Han heter Lacerta.
Utomjordingen. De hittade den i stjärnbilden Lacertan.
-Är det en utomjording? -Ja.
-Jag trodde inte det fanns såna. -De gör det.
När jag var i poolen stänkte jag vatten på den.
Den verkade avsky det.
Det kanske finns nåt i vattnet som skadar den.
Den kom inte nära oss så länge vi var i poolen.
-Är det nåt i vattnet? -Ja.
Salt?
Det måste reagera mot dess hud, eller fukten kring huden.
Vad ska vi göra? Kasta den i havet?
Närmaste hav är två timmar härifrån. Jag vill inte vara nära den.
Vad ska vi ta oss till, då?
Jag har en plan. Följ mig.
Jag tror att fönstret krånglar.
Pappas kyrka ligger i närheten. Han vet på råd.
-Vad kan han göra? Han är ju präst. -Han har inte alltid varit präst.
Den planen är så bra som nån annan och vi måste bort härifrån.
Den här vägen.
Hoppas det inte sitter nån i bekännelsen.
Han skulle aldrig kunna frigöra tid för alla mina bekännelser.
Vi sticker.
Pappa!
Pappa.
Han väl inte ha följt efter oss? Kan du kolla?
Nej, den är fortfarande i huset.
Pappa.
Norma?
Vad...?
Vad har hänt?
Vi firade en födelsedag...
-Det var ett monster. -Ett monster? Vad pratar ni om?
Förbered dig, Fader. Det kommer inte att vara lätt att förstå.
Om nåt har gjort min flicka illa, så vill jag veta det.
Min granne födde upp... ett djur i sin källare.
Den frigjorde sig...
...och dödade min granne.
Och tre av våra vänner.
Den dödade nästan oss, men vi lyckades fly.
Norma, jag måste få veta.
Håller ni på med droger?
Lyssna på mig, pappa. Den där varelsen är ute efter oss.
Den dödade Carina.
Den dödade Leo också.
-Är Leo död? -Ja.
Åh, gumman.
Så den...dödar folk?
Okej, var är den du?
Den är fortfarande i min grannes hus.
Nu går vi in här bakom. Jag kokar lite te och sen ringer vi polisen.
-Vi kan inte göra det. -Varför inte?
Hur ska vi förklara för polisen att vi bröt oss in i min grannes hus...
...släppte lös ett djur och såg våra vänner dödas...
...och nu gömmer vi oss i en kyrka och dricker te.
Ni hörde vad Micha sa...
Han sa: "Låt dem inte få tag på den."
Jag vet inte vem han jobbar för... men han var vettskrämd.
Det kan vara regeringen, eller en hemlig organisation.eller ännu värre.
Vad ska vi ta oss till nu?
Jag vet inte än, men vi ska be Gud om vägledning.
Följ mig.
Åh, herregud.
Resultaten verkar vara lovande
men vi hade inte förväntat oss så stora skillnader.
Det är svårt att säga nåt säker.
Hörni, hans anteckningar finns här.
Är det en usb-sticka? Vi kan plugga in den i laptopen.
Det har gått 14 dagar och jag kan redan se tecken på liv.
Ägget har nästan dubblerats i vikt och den ökar i temperatur.
Resultaten verkar vara lovande
men vi hade inte förväntat oss så stora skillnader.
Det är svårt att säga nåt säkert.
Temperaturmätningen är 23,3, vilket är fem grader varmare
än vad sonden mätte på ytan.
I Lacertakonstellationen kommer ljuset från en svag, blå sol.
Därav det blåa ljuset i labbet för att imitera de förhållandena
han hade exponerats för om han varit kvar på sin planet.
Ursäkta, vad?
Det går inte att säga vad hans temperatur skulle ha varit
så jag har vidtagit några försiktighets- -åtgärder, som vi gjorde på labbet.
Jag antar att det här blir en skildring av händelser vid Lacertas födelse.
Jag döpte honom till Lacerta efter hans hem.
Jag tycker det är ett passande namn - ett krigarnamn.
Jag hoppas han ska älska det lika mycket som jag.
Det vi vet, baserat på bevis vi hittade på Canus-asteroiden
är att civilisationen var mycket avancerad.
Vi kan anta att de var på toppen av näringskedjan, liksom människan.
Nåt måste ha inträffat. Nån kataklysmisk händelse, som förstörde planeten
och utrotade hela arten.
Vi kan bara anta vad det kan ha berott på.
Men vet vi vad som hände, kan det hjälpa oss motverka det här.
Om det vi hittat är sant
var arten utomordentligt intelligent
och hade förmågan att bygga och konstruera sånt
vi inte har utvecklat än här på jorden.
Det var därför jag tog med dig hit.
Jag vill inte att du utnyttjas för att skapa fler vapen.
"Fred kan man inte bevara med vapenmakt."
"Det kan bara uppnås genom förståelse."
Einstein sa det.
Jag vet inte om nån kommer att se den här inspelningen.
Men jag hoppas den hittas av nån inflytelserik person
som kan ta hand om honom... om nåt skulle råka hända mig.
Det jag och mina kollegor med säkerhet vet...
...är att vi...
-Vad hände? -Jag vet inte.
-Han är här. -Han lyckades stänga av strömmen.
Micha sa att han är väldigt intelligent och att han lär sig snabbt.
Han måste ha hittat ett sätt att fly.
Jag vill att ni gömmer er i sakristian.
-Vad ska du göra? -Jag tillåter inte hans närvaro i Guds hus.
Jag struntar i om det är en utomjording, eller en demon.
Det är inte nåt Gud skapat, det är nåt avskyvärt.
Gå nu. Jag tar hand om det här.
Du vet inte vad den är kapabel till.
Jag har Gud på min sida och han visar mig ljuset.
Gå nu.
-Vad händer om han hittar in? -Pappa vet vad som ska göras.
Jag tror inte att ta emot bekännelser hjälper honom.
Du är inte välkommen här.
Det här är Guds hus. Det finns ingen plats för dig här.
Försvinn, demon
om du inte vill bli utsatt för Kristus makt.
Fader
ge mig kraft att avhysa denna styggelse.
I Faders, sonens och Den helige andes namn.
-Hur lärde sig din pappa det där? -Han var boxare.innan han hittade Gud.
Jag måste hjälpa honom.
Du kommer inte besegra mig, monster.
Lämna Guds hus!
Ge vika!
Pappa.
Hur gjorde du det där? Du sa han var en utomjording, ingen demon.
Salt skadar den.
Och du visste att jag översaltat vigvattnet.
Jag älskar dig. Du har blivit allt jag drömt om.
Idag...
Idag, var du mer än bara min flock.
Du var min trogne fårhund... alltid påpasslig.
Nu måste bli en herde.
Nej, jag är inte redo att förlora dig. Jag behöver dig.
Nej, det var jag som behövde dig.
Du har lärt mig mer genom att bara vara
än den heliga Bibeln nånsin gjort.
Jag är stolt över att kalla dig dotter.
Mitt eget blod.
Ditt hjärta fortsätter slå...
...när mitt inte längre förmår det.
Jag älskar dig.
Nej, nej, nej. Pappa!
Pappa!
Det är bara vi.
Jag är så ledsen för allt jag sagt.
Han var fantastisk.
Han offrade sitt liv för vår skull.
-Vi måste gå. -Nej. Jag kan inte lämna honom.
-Vi måste iväg. -Vi kan inte stanna här.
Vi måste iväg.
-Såg ni den? -Nej.
-Jag älskar er. -Vi älskar dig.
-Förlåt för att jag är en sån skit ibland. -Vi förlåter dig.
Du, du, du, du...
Det är bra.
Det är ingen fara.
-Den tog Ursa. -Jag vet.
Det är ingen av oss kvar.
Om vi inte tar oss härifrån, är det vår tur.
-Vi måste härifrån. -Vad ska vi säga till deras anhöriga?
Vi kunde inte rädda dem.
Det finns inget vi hade kunnat göra.
Den enda anledningen till att du var här är på grund va mig.
De hade inte dött om jag inte bott här.
Om vi inte hade firat min födelsedag.
Säg inte så. Det är inte ditt fel.
-På sätt och vis är det ju det. -Tänk inte så.
-Vi måste härifrån nu. -Jag tror inte jag kan det.
Jag vet inte vad vi ska ta oss till. Vi vet inte var den är.
Vi har klarat oss så här länge. Vi klarar det. Vi måste härifrån bara.
Pappas bil står runt hörnet. Han lämnar alltid nyckeln i den. Vi springer dit.
Kom igen!
Vi är nästan där.
Kom igen! Sätt fart!
Där är den.
Nej, nej, nej, nej.
Varför var han tvungen att köpa en begagnad bil?
Han kommer. Lås dörrarna.
Du dödade min pappa.
Vart tog han vägen?
Hur kan han hitta oss hela tiden?
Jag vet inte.
Nej, nu har jag fått nog av det här. Han kan bara inte få döda alla.
Vad gör du?
Vart ska du?
-Jag sätta stopp för det här. -Vänta!
Vänta.
Var är du?
Norma!
Bort från henne, ditt as!
Kom och ta mig!
Lyra, jag ska rädda dig!
Vad är det som händer?
Jag vet inte.
Vad i hela världen är det där?
Det jag och mina kollegor med säkerhet vet
är att vi inte är ensamma i universum.
Det finns säkert fler av dem därute.