O CĂLĂTORIE EMOȚIONANTĂ
Doamne...
Am primit tot felul de sugestii de la TikTok despre unde să pui canapeaua.
Deci, cum ar fi dacă ai pune canapeaua în unghi?
Astfel te poți uita la TV... în unghi.
Fiecare dintre eseurile astea e foarte prost.
Ăsta e testul semestrial din Semnul Roșu al Curajului?
Eseurile de rahat din Semnul Roșu al Curajului, cred.
Adică, nu știu cum de copiii n-au înțeles cartea. E atât de simplă.
Un tânăr se duce la război. Lașitate, onoare...
Eseul ăsta începe cu cuvântul „hei”.
„Hei, Semnul Roșu al Curajului este despre curaj.”
Hei, sună rău.
Sunt un profesor amabil și răbdător. Poate am fost prea îngăduitor.
Știi ce? Sincer, cred că nici n-au citit cartea.
Probabil au folosit Biff’s Notes.
Ce e Biff’s Notes? E ca CliffsNotes?
E un tip cu cărți de pe TikTok. Face rezumate cărților de liceu.
Nu cred că l-am văzut.
- E un tip queer. Un tip queer? - Crezi că-l știu pentru că e queer?
A dansat cu Penn Jillette. Teller nu era acolo.
Cred că vor scăpa cu asta
pentru că voi încerca să păstrez pacea și le voi da note bune.
Nu voi face asta.
Au vrut un război, vor primi un război.
- Nu întreba, nu spune. - Gwen...
Îmi pare rău. Asta mi-a venit în minte legat de război.
Ce părere ai despre canapea?
Tu ai mutat-o?
PROFESORUL DE ENGLEZĂ
Poftim.
Un F? Ce e asta?
Nici nu știam că mai puteți da nota asta.
- Nu știai? - Sunteți pe bune? Cu tot respectul.
Vă dați seama că înseamnă o pătrime din notă?
- Exact. - Nu puteți face asta.
Cum adică „eu” nu pot? Nu am făcut-o eu. Voi ați făcut-o.
- E nota voastră. - În fine.
V-am dat o lună să citiți cartea.
Dle Marquez,
vă înțeleg sentimentele.
Toți ne-am învățat lecția, așa că ne puteți da B-uri.
B este o notă bună.
Nu ați primit note bune.
Eu sunt profesorul.
Nu e subiect de discuție și cu asta am încheiat.
O să pun anunțuri pe Backpage,
căci cu note ca astea, o să trebuiască să fac comisioane, dle.
Ești eroul meu în clipa asta, serios. Mereu am vrut să pic un elev.
E imposibil să pici pe cineva la sport.
Au meritat F, au primit F. Bravo lor.
Ești ca George Clooney care le face farse amuzante copiilor ăstora.
Nu e o farsă. Le dau copiilor note adevărate.
Stai, George Clooney face farse?
Trebuie să-i ajut să intre la facultate.
Dacă le dai F-uri, asta poate fi diferența între a intra la o facultate de rahat
și una super de rahat.
Atunci, să muncească pentru a intra la una bună.
Bine, ai luat-o razna rău.
Eu mă bucur că nu trebuie să fac asta,
pentru că toți elevii mei sunt bine peste medie.
Toți?
Nu se poate ca toți să fie peste medie. Unii trebuie să fie mediocri.
Păi, sunt o... profesoară bună.
De ce... Sunt confuză. Ce vrei să spui?
- Cred că unii elevi trișează. - Nimeni nu trișează la mine.
Nu trișează sau nu sunt prinși?
Să-ți spun ceva, oamenii trișează tot timpul.
- Nu trișează. - Trișatul e să încerci. E în regulă.
- Evan, vino, acum. - Ce?
- Vino. Vino. - Ce e? Mănânc.
Da, ai terminat.
De ce mă sună părinții
să-mi spună că ai picat copii din clasa de engleză de a 11-a?
Pentru că am picat câțiva copii la engleză.
O să mor.
Își merită notele, Grant. Uită-te la asta. Citește asta.
„Ca model de limbaj IA, nu pot îndeplini această cerere.”
De ce nu poate îndeplini cererea?
Înseamnă că ChatGPT a scris-o.
- Și, nu e permis? E viitorul. - Uită-te la asta.
„Deci, despre asta e vorba în Semnul Roșu al Curajului.”
Și apoi subliniază și pune emojiul cu tipul marfă cu ochelari.
- E un punct de vedere. - E o nebunie.
Bine. Evan, ți-o amintești pe mama, Linda Harrison?
Care s-a plâns că l-ai sărutat pe Malcolm în fața fiului ei. Îți amintești?
Desigur că mi-o amintesc pe Linda Harrison.
A încercat să facă să fiu concediat pentru păcatul de a săruta un bărbat.
- Păi, tocmai i-ai picat fiul cel mic. - Rahat.
I-a luat 11 secunde după ce clasa ta s-a plâns
să sune la biroul meu și să ceară o întâlnire cu tine.
- Nu mă întâlnesc cu ea. - Nu, nu, nu.
Dacă refuzi să te întâlnești cu ea, vei fi concediat.
- Nu e cinstit. - Nu e.
Dar dacă n-o împaci pe femeia asta, eu voi fi concediat
și un nou director va fi angajat,
ales personal de Linda Harrison și de urmăritorii ei ascultători.
Și apoi, crezi că noua persoană care va sta în scaunul ăsta
îți va tolera rahatul nobil și principial?
Cine conduce școala, Grant?
Noi sau ei?
Ei. Ei. Ea. Ea.
Nici iadul nu e mai furios ca un părinte îngrijorat, Evan.
Ai idee ce influență are?
Influență? Cum adică? E o școală publică? Finanțează guvernul?
Sunt susținători, Evan. Ea și soțul ei, Dale, sunt susținători masivi, bine?
Restaurantul lor donează o groază de bani acestei școli.
Bine, ascultă. Spune-i: „Mulțumim pentru îngrijorare”.
- Chiar apreciez sentimentele ei... - Te vezi cu ea.
- ...despre cum îmi țin orele. - Nici să nu glumești.
Grant, dacă e un lucru pe care nu-l fac astăzi, acesta e...
- Avem rezervare pe numele Linda Harrison. - Pot să fac femeile să mă iubească.
- Numai cash? Uită-te la asta. Numai cash. - Nu am numerar.
Uite cine a venit!
Dv. trebuie să fiți dl Evan Marquez.
- Linda Harrison. Încântat. - Exact.
Iar dv. sunteți dra...
Gwen. Sunt prietena lui cea mai bună. Dra Sanders.
Sunteți dra Sanders. Blake vă admiră mult.
- Nu mi-a spus ce cap frumos aveți. - Mulțumesc. Și mie îmi place capul dv.
Mulțumesc mult. Și îmi place și căpșorul dv.
Haideți, intrați. Avem masă la VIP.
Dana, stai dreaptă. Arăți ca un toiag.
Winston! Nu mă interesează cui duceai bucățelele alea de pui. Adu-le aici.
Asta numim noi redirecționare.
Bucățele de pui ca aperitiv. Genial.
De fapt sunt bucățele de friptură. Eu le-am inventat.
Și urmează să le brevetăm cu avocații. Dale se ocupă de asta. Știți cum e.
- Da. - Nu știm cum e.
- Am văzut Arena Leilor. - Da.
La naiba, ce bune sunt!
Voiai să vorbim, Linda?
Da, vorbim imediat ce ne aduc niște Sprite.
Winston, scumpule, o să te trag cu undița.
Vino, păstrăv micuț.
- Ne aduci trei Sprite? - Desigur.
- Acum? - Da.
- E singurul chelner de aici? - Nu, dar e preferatul meu.
Punem porție dublă de sirop în Sprite.
De aceea nu v-am întrebat ce beți. Nimeni nu pleacă de aici
fără să încerce Sprite-ul meu dublu.
- Încă o invenție? - Da.
- Chiar e. - Ce nebunie! Ador Sprite.
Știți, Dale îmi spune „Willy Wonka cu țâțe puse”.
I-am zis: „Dale, nu le mai spune tuturor că mi-am pus țâțe”.
M-am gândit și eu...
Nu. Gwendolyn, nu o face.
Mi-e frică la fiecare zbor.
- Voiai să vorbim despre... - Dumnezeule!
Sunteți o companie atât de plăcută, că am uitat. Bun.
Deci, dle Marquez, notele.
La ce ne gândim aici?
Ne gândim că notele ar trebui să reflecte cu acuratețe munca.
Doamne, așa e.
Mă gândeam doar... nu le-am putea schimba?
Doar puțin? O singură dată? O mărire mică? Ce zici, Gwen?
Păi, poți, fiindcă tu ești profesorul.
Sau... nu.
- Ar putea, dar nu vrea. - Primesc semnale amestecate.
Linda, chiar e vorba despre note?
- Da. De ce? - Nu mai e... și altceva?
- Cum ar fi? - Cum ar fi ce s-a întâmplat în toamnă.
Ai pus să fiu cercetat pentru că mi-am sărutat iubi...
Scumpule, asta nu mai contează.
Bine? Nu-mi pasă că ești gay.
Nu-mi pasă absolut deloc că ești gay.
Atâta timp cât nu-ți pasă că pun puțin gin în Sprite-ul meu dublu la prânz.
- Amândoi le avem pe ale noastre. - Da.
Oricum ar fi, va trebui să rămân ferm în legătură cu notele.
Sunt un educator și e datoria mea să dau note corecte.
Păi, la naiba.
Recunosc, am vrut să cădem de acord în legătură cu asta.
Înțeleg că nu o vom face.
- Și putem trece peste asta, scumpule. - Serios?
Ca proprietară de afacere, trebuie să-mi păstrez integritatea
și tu trebuie să faci la fel ca profesor și respect asta.
- Bine. - Dă dovadă de putere și curaj.
- De acord. - Mulțumesc.
- Ne-am simțit bine. - Da.
- Scuze, am crezut că va fi o problemă. - Puțin înfricoșător.
Totul e din partea casei. Eu trebuie să plec.
- Ne lași singuri? - Chef Gary e grozav.
Pentru felul special, în seara asta,
vrea să pună un burger de rață pe o chiflă de covrig cu unt.
Și cred că e nebun. Deși, atât de nebun, că ar putea să meargă.
Bine, pa.
Urăsc s-o văd că pleacă, dar îmi place s-o văd de la spate.
Gwendolyn...
LICEUL MORRISON-HENSLEY
Scuze, am întârziat. Am avut o problemă cu asigurarea mașinii.
Nu voiau să accepte plata cu card...
Alertă de vizitator. Bună ziua, dle Marquez.
Nu are asigurare. Să ne notăm asta.
Ce cauți aici, Linda? Am crezut că am rezolvat asta.
Da, am trecut la următorul nivel de a rezolva problema.
Următorul nivel?
Nu știu dacă știi asta, dar nu ai voie să fii în clasa mea.
Îți trebuie permisiunea mea pentru a asista la oră.
De fapt, știu asta.
De aceea, am trecut peste tine și am luat autorizație de la conducere.
Mamă, încetează. E jenant.
Blake, bagă-ți tricoul în pantaloni. Peste tot.
Copii, ochii la mine. El e dl dr. Doug. Este un expert în predare, bine?
Iar el și cu mine vom asista la oră astăzi.
Așa că purtați-vă frumos, știți ce zic? Glumesc. Fiți voi înșivă.
Mă întorc imediat.
„Iese în mod dramatic.” Să ne notăm asta.
Da, e curent aici. Cu siguranță pot să leg o cameră pentru tine.
Bun. Pentru că vreau să-ți dovedesc că nu trișează.
Pune camerele oriunde. Le poți pune acolo?
Da, e tavan fals. E spațiu grămadă acolo.
Nu știu... Pun câteva camere și ne uităm la înregistrare la un pahar?
Am putea...
- Ce? - Gwen.
Linda e în clasa mea.
Nu, nu. Nu e de bine. Toată chestia aia când s-a purtat prietenoasă ieri
a fost o mascaradă, iar acum a adus un expert în predare în clasă
ca să mă observe și să încerce să mă înlăture sau ceva.
- E o nenorocită. - Ce?
Vii să-mi fii alături? Am nevoie de susținere. Ești în pauză, nu?
- Da. Ce? - Pot să vin și eu?
- Aveam nevoie doar de Gwen, dar, da. - Bine, prietene.
Doamne!
Ar trebui să vizitezi Universitatea Michigan. Au un pad thai demențial.
Probabil nu poți intra acolo fiindcă ai note de rahat.
- Dar... - Rick, vino la Evan în clasă!
Vin acum. Da, la naiba.
Îți plac tăițeii subțiri sau groși?
Universitatea Michigan îi are pe ambii.
Filmează 360 de grade, totul, ca la IMAX.
Ce face? Vreți să puneți jos iPad-ul?
Nu puteți face poze aici. Bine?
Documentează. Doar observăm. E ca și cum nu am fi aici.
Am adunat câțiva profesori certificați ca să observe această observare.
Bine că e profu’ de sport aici.
- Bună, Markie! - Linda...
- Arăți ca un Shrek azi. - Ca Shrek. E doar unul.
- Uimitoare. - Bună, Gwen.
- Taci. - Bine.
Acum, că suntem șase adulți, să continuăm călătoria zbuciumată
prin Semnul Roșu al Curajului.
Nu am scris deja eseurile?
Da, Kayla, dar fiindcă nu a prea mers, o să continuăm cu cartea asta
până ce informația a fost comunicată efectiv.
Nu am rămas în urmă cu programa?
Nu ar trebui să trecem la Să Ucizi O Pasăre Cântătoare?
- Doug, taci. - Cam multe întrebări pentru un dr.
Markie, tu ai masterul luat? În ce te-ai specializat? Ferme?
Scuze, credeam că doar observați.
- I se distrage ușor atenția. Notează. - Doug...
- Scrii cu font Wingdings? - Încetează.
Ce ziceți de asta? Vă ordon să plecați.
Bine? Observarea s-a terminat.
Dreptul meu de părinte spune că pot fi aici, așa că rămân aici.
- Nu există. - Ești deplasat.
- Ce naiba? - Toată clasa asta e deplasată.
- Linda, nu suntem la tribunal. - Obiectez.
Nu știu ce se întâmplă. De ce nu se oprește din scris?
- Scrie „dep”. Înseamnă „deplasat”. - Cine vrea un iPad?
- Continuă să predai, Evan. - Deci, Semnul Roșu al Curajului...
CE NAIBA?
Are voie să-l aducă pe expertul în predare în clasa mea fără să-mi ceară voie?
Teoretic, nu. Dar într-o lume în care vreau să-mi păstrez slujba, da.
- Probabil doar adună dovezi. - Adună dovezi pentru ce?
Pentru ședința dintre profesori și părinți pe care a cerut-o.
- A cerut o întâlnire la primărie? - Da.
- Are voie să facă asta? - Teoretic, nu. Dar într-o lume...
Știai despre asta? De ce nu mi-ai spus?
Pentru că speram să nu adune dovezi.
Evan, dacă nu trecem peste asta,
vreau să spun că a fost un privilegiu să lucrez cu tine.
Taci.
Asociații mei împart descoperirile de astăzi din clasă.
Adică, dl dr. Doug, îl știți cu toții pe Winston...
Spuneți-i să nu-și mai ascundă calitățile.
- Arată-le, Winston. - Lași asta să mi se întâmple?
Cred că ce e, probabil, cel mai dezolant la descoperirile de azi
e că dl Marquez nici nu poate preda
fără ca alți câțiva profesori să fie prezenți.
Adică, statul are atâtea fonduri
pentru un asemenea sistem de sprijin extins?
Linda, ai adus un expert în predare la ora mea și ai venit neanunțată.
- Bine? Am avut nevoie de întăriri. - Dle Marquez!
- Dna Harrison are cuvântul! - Mulțumesc, Grant.
Oameni buni, deschideți la pagina patru. Să o facem împreună.
Era atât de dulce. Nici nu știu cine e femeia asta.
Broșurile astea sunt bine făcute. De unde au poza asta a ta?
- Dumnezeule! - Arăți ca un pui de focă.
- Ți-am spus s-o postezi. - Stai, trebuie să ascult.
Dacă e nevoie de o ajustare sau, scumpule, Doamne ferește, o concediere,
trebuie să vorbim despre asta.
A zis concediere?
Cred că toată lumea e alături de mine când spun că vreau ca ai noștri copii
să prospere și să învețe.
- Să mai aud o dată în spate. - Amin!
Ceea ce nu vrem
este ca ei să fie supuși la lucruri cu care nu am fost de acord.
- Am dreptate? - Da.
Cum ar fi să primească note proaste la lucrări bune.
Scuze! Nu vreau să fiu dramatic,
dar femeia asta are o problemă personală cu mine.
Nu sunt singura afectată de acțiunile dlui Marquez.
Vreau să dau cuvântul unei mame hispanice incredibile, talentate și singure, Luisa.
Vino, Luisa.
De fapt, nu sunt singură.
- Sunt căsătorită de nouă ani. - Felicitări.
Fiul meu era în echipa de fotbal și apoi a primit un F.
Iar acum spun că nu mai poate juca.
- Ăla e viitorul lui! - Suntem furioși, dle Marquez.
Siri, deschide Google Translate.
Am să vă rog să tăceți.
Știți că dl dr. Doug nu poate nota asta.
A fost frumos și cultural.
- Bine? Mulțumesc, Luisa. - Se folosește de ai mei împotriva mea.
Asta dovedește că nu sunt singura afectată de acțiunile dlui Marquez.
Scuzați-mă. Pardon. Te rog, Linda, dacă nu te superi.
Doamne...
- Scuze, dar e ceva mai important. - Pregătiți-vă.
Trebuie să fim conștienți că ai noștri copii joacă un joc sexual.
Când spun fraza „gaura gloriei inversată” ce vă vine în cap?
Bine. Gata. Și chiar sună îngrozitor.
Însemnați gaura gloriei inversată. Notați-vă.
O să ne ocupăm de asta mai târziu.
Aș vrea să am ocazia să vorbesc, având în vedere că e despre mine.
Încă un lucru, înainte să mă așez și să nu vă mai ocup timpul.
Mâncați ceva foarte repede. Winston e la postul de lucru!
Avem două fântâni de ciocolată
și avem foarte multe dintre preferatele mele și ale voastre,
bucățele de friptură.
Poftă bună!
Speram că e pentru noi.
Pot să fac o gaură în birou
și, când ei dau testul, tu-ți scapi cheile și îi prinzi în flagrant.
- Cum te descurci? - Nu mă simt prea bine, știi?
Când închid ochii numai pe femeia asta o văd
și se holbează la mine cu cocul ei blond.
Mi se pare că ședința a mers binișor.
Nu a fost bine, Gwen. Știi că nu a mers bine.
Se purtau de parcă urma să mă scoată din oraș într-o furcă,
ca pe o mare bucată de friptură.
Dar le-a distras atenția mâncarea de la sfârșit.
Nu cred că-și vor aminti ce s-a întâmplat.
Toată lumea e de partea ei. Nu voi câștiga. Nu pot câștiga.
Te dai bătut? Evan Marquez se dă bătut...
O avem fix unde vrem, omule.
Cum?
Nu te întrebi de ce în restaurantele ei se face plata numai cash?
Bun, îl punem în decolteu. Așa.
E o nebunie, să port microfon.
E singura cale, amice. Serios.
Bun, mai explică-mi o dată chestia cu evaziunea,
căci eu înțeleg doar 40% din conversațiile despre bani.
Bun. E simplu, dar complicat, în același timp, bine?
Cel mai mare restaurant din Austin, fără îndoială cel mai frumos.
Numai cash. De ce crezi că e așa? E evident.
Fură bani de pe facturi. Măsluiesc registrele, bine?
Iar acoperirea lor e faptul că donează școlii.
Păcălesc Fiscul. E evaziune. E rău.
- Sună ca o teorie a conspirației. - Știu, nu?
Dar toate teoriile conspirației sunt 90% adevărate.
Te descurci, Evan.
Intrați, dle Marquez.
Bună.
- Doamne. - Tăceți, cu toții.
- Tăceți, am spus! - Mulțumesc că ați fost de acord.
Brad! Steven! O să vă pierdeți privilegiile.
- Atâția câini frumoși. - Dumnezeule...
O să mă facă să beau!
Aveți o casă foarte frumoasă.
Ne-a mers bine în criză. Nu-i așa, Kevin?
Am putea să... voiam doar să pot auzi ceea ce spuneți.
Eu vă aud foarte bine. Voiați să vă acord câteva minute.
- Vă ascult. - Da.
Voiam să spun că restaurantul dv., chestia cu cash-ul...
Știți ce? E un fazan sălbatic lângă gard. Asta-i înnebunește pe câini.
Veniți cu mine. Trebuie să fac ceva.
Doamne!
Aia era aici, pur și simplu. Bine.
La naiba. Ce rapid e, nenorocitul!
Ați mai avut de-a face cu fazani?
Sunt atât de greu de ucis. Și nici nu sunt gustoși.
Da. Fazanul nu e, categoric, una dintre cărnurile mele preferate.
Știți, apropo de carne, restaurantul dv. a fost incredibil.
Mi s-a părut atât de bun
și mi s-a părut drăguță faza cu „numai cash”.
Am zis: „Bine,
de ce ar face cineva o chestie numai cu cash?”
Dle Marquez, să trecem la subiect. Știu că ați venit să mă implorați pentru job.
Dar dacă schimbați notele, nu va trebui s-o faceți.
- Da. Am înțeles. - Facultatea e importantă pentru noi.
Mediile lui Blake sunt aproape să-l coboare la un nivel inferior
de universități potențiale.
Trebuie să facă o facultate bună, ca fratele lui mai mare.
Fratele lui mai mare? Fiul dv. gay?
Fiul meu.
Mă întreb dacă credeți că faptul că am fost profesorul lui gay extrovertit,
l-a făcut să fie gay,
dar sper că ați evoluat destul până acum ca să vă dați seama că asta nu e posibil.
Ei bine... cu siguranță cred că a fost încurajat.
În fine, îi merge bine la școală.
Mai vorbiți cu el?
Desigur că vorbesc cu el. E fiul meu și îl iubesc.
Și, în ciuda a ceea ce credeți că cred eu
despre preferințele lui, îl iubesc, orice ar fi.
Și, atâta timp cât n-o face în Austin, e în regulă.
De ce să nu o facă în Austin? Austin e un loc prietenos cu gayi.
Nu cercurile în care mă învârt eu.
Ei nu înțeleg. Nu o să-mi fie dată viața peste cap de așa ceva.
Aveți un secret.
O femeie ca mine are multe secrete.
Nu, adică aveți un secret.
Adică, faptul că fiul dv. e gay e un secret pentru dv.
Vă e teamă că dacă le-ați spune oamenilor din viața dv. asta
ei vă vor da afară din întreaga dv. structură socială.
Exact. Deci, înțelegi?
Da, înțeleg. Doar că...
Mă întreb dacă vă dați seama că exact așa se simte și fiul dv.
Simte că e o chestie despre el pe care dacă ar spune-o persoanelor greșite,
ar fi dat afară din viața lui. Nu?
Așa vă simțiți dv. Așa m-am simțit eu în copilărie.
Deci, cu toții simțim același lucru.
Înțelegeți ce spun?
M-ai vindecat. Mersi.
L-am nimerit!
Fix între ochii ăia mici ca niște mărgele.
De ce... nu-i lăsați să refacă eseurile? Nu trebuie să schimbați notele.
Și apoi, care este mai bun, pe ăla îl alegeți.
Da, sună rezonabil.
Minunat.
Știți, e un lucru bun că ați înregistrat întreaga conversație.
Acum puteți asculta micul dv. discurs oricând vreți.
Copii, înainte să termin,
voiam să vă spun că o să refaceți eseul despre Semnul Roșu al Curajului
pentru o notă mai bună.
Cred în a doua șansă, așa că, felicitări.
Dumnezeule!
Scuze.
Doamne! M-am rătăcit acolo, sus.
Încercai să-ți prinzi elevii copiind?
Da, da. Nu l-am prins pe niciunul copiind.
În principiu, se uitau pe Snapchat. Asta mi-am dat seama.
Trebuie să plec.
Sunteți liberi.
Haide.
Te țin eu.
Bine.
Subtitrarea: Andrei Neagu