‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫נכון שזה מוזר?‬
‫- ארמון הקיץ -‬
‫טווינטר היא ביתו של הקסם החזק ביותר בעולם.‬
‫אנחנו מושא לשנאה ולקנאה,‬
‫אבל כולם מסכימים שהמגים של טווינטר‬ ‫יכולים לעשות כמעט הכול,‬
‫אף על פי שכיום יש לנו‬ ‫רק שבריר מהכוח שהיה לנו בעבר.‬
‫כל כך הרבה סודות טמונים בעברנו.‬
‫לפני עידנים רבים, למגיסטרים היו כוחות‬ ‫שאנחנו עדיין לא מבינים לגמרי.‬
‫לפחות במקרה הזה…‬
‫אולי יש עד.‬
‫אם אתה משתוקק כל כך להתעמק בעבר,‬
‫אולי תיפטר מגופות העבדים‬ ‫שמרקוניוס הרביעי תלה על הקירות?‬
‫ממזר מטורף.‬
‫זהירות, טסיה,‬ ‫את עלולה לפגוע בכבוד הצ'נטרי.‬
‫ואתה לא?‬
‫רזרן, אתה התגלמות‬ ‫כל השמועות המרושעות עלינו.‬
‫מגיסטר שמתגנב לחורבות חשוכות ומזמן שדים.‬
‫הדבר היחיד שחסר לך הוא גולגולת על החגורה.‬
‫אני מזמן רוח. זה שונה לגמרי.‬
‫רוחות, שדים, כולם מסוכנים.‬
‫שיעור על ההיסטוריה של הדבר הזה‬ ‫לא שווה את הסיכון.‬
‫הדיוויין בעצמו ביקש ממני‬ ‫לחקור את הסירקולום אינפיניטוס.‬
‫אחרי שהתחננת בפניו.‬
‫גם אם תפעיל אותו, לעולם לא תוכל להשתמש בו.‬
‫הוא מופעל על ידי קסם דם.‬ ‫הדיוויין לעולם לא יאשר זאת.‬
‫וזו בדיוק הסיבה שאני עושה את זה.‬
‫הסירקולום אינפיניטוס נוצר כאן.‬
‫אם נוכל למצוא רוח שהייתה עדה ליצירתו,‬
‫נוכל ללמוד איך הוא נוצר‬ ‫ואיך להתאים אותו לצרכים שלנו.‬
‫הוא אמור להקים את המתים לתחייה, טסיה.‬ ‫להשיב אותם לחיים.‬
‫בשם הבורא, אינך חושבת ששווה לחקור זאת?‬
‫אין אף אחד שהיית נותנת הכול‬ ‫כדי להחזיר אלייך?‬
‫בסדר. אבל נעשה את זה יחד.‬
‫לא אתן לך להתמודד עם אחד היצורים האלה לבד.‬
‫ברוך בואך, רוח החוכמה.‬
‫רזרן אמוסין, מגיסטר של טווינטר אימפריום.‬
‫שמי זיכרון,‬
‫וצפיתי בכל הדברים‬ ‫שהתחוללו במקום הזה מאז הקמתו,‬
‫בשירות טווינטר.‬
‫אז אולי אתה זוכר את יצירתו של החפץ הזה?‬
‫הסירקולום!‬
‫יצירתה האחרונה והגדולה ביותר‬ ‫של המגיסטר אמיליה פאבוס.‬
‫אך אני חש שמעולם לא השתמשו בו.‬
‫לא. הוא אבד בתככי הפוליטיקה וההיסטוריה.‬
‫אבל בכוונתך להשתמש בו כעת?‬
‫אולי,‬
‫אבל הזמנים השתנו.‬
‫לא אהרוג אדם כדי להחיות אדם אחר.‬
‫עליי למצוא דרך‬ ‫להשתמש בסירקולום בלי לשפוך דם.‬
‫היזהר, מגיסטר.‬
‫רבים לפניך ביקשו להחזיר את המתים, ונכשלו.‬
‫משמם ומטבעם, בני תמותה נידונו למוות.‬
‫ולכל דבר המנוגד לטבע יש השלכות.‬
‫העובדה שזה לא נעשה בעבר,‬ ‫אין פירושה שזה בלתי אפשרי.‬
‫ומגיסטרים לא נבהלים בקלות.‬
‫נכון, אבל אינך מבין‬ ‫את הסכנה הגלומה בחפץ הזה.‬
‫כוח כזה מושך עיניים רבות.‬
‫אם הסירקולום יגיע לידי האדם שמחפש אותו,‬
‫כל טווינטר תישרף.‬
‫מי עוד רוצה את החפץ הזה?‬
‫לא יהיה חכם לחשוף זאת.‬
‫לא שאלנו לדעתך, רוח.‬ ‫אמור לנו מי עוד רוצה את הסירקולום!‬
‫אתה מעז לצוות עליי‬ ‫כמו שמצווים על רוח-צל נחותה?‬
‫זימנתי אותך, ואתה תענה!‬
‫היזהר, ילד.‬
‫כאשר מתעלמים מזיכרון, הוא הופך לאיבה.‬
‫ענה על השאלה, רוח!‬
‫רזרן, תיזהר. אני חושבת…‬
‫אני חושבת שהוא עומד להשתנות.‬
‫יופי, עכשיו צריך להתמודד עם שד.‬
‫רוח או שד, הוא לא יכול לצאת מהמעגל.‬
‫אל תיתני להם לעבור!‬
‫אל תגידי כלום.‬
‫כוח כזה לא צריך להיות בידי בן תמותה,‬
‫אלא בידיי.‬
‫היית צריך להמשיך לברוח, שד!‬
‫שק בשר קטן ושחצן!‬ ‫-היי!‬
‫לא!‬
‫אם החפץ הזה מאיים על טווינטר,‬ ‫עלינו להשמיד אותו.‬
‫החפץ עצמו לא מסוכן.‬ ‫הסכנה טמונה במי שרוצה אותו.‬
‫איש לא ייקח ממני את הסירקולום.‬
‫אפילו לא את.‬ ‫-לא אאבד אותך.‬
‫מה?‬
‫אמרתי שאני לא מוכנה לאבד אותך.‬
‫אבל אני אמורה להגן‬ ‫על כל שוכני הארמון, רזרן.‬
‫בבקשה, אל תכריח אותי להגן עליך מפני עצמך.‬
‫אל תדאגי, אני לא יכול‬ ‫להיעדר ממינרת'וס עוד זמן רב.‬
‫כך או כך, זה ייגמר בקרוב.‬
‫זו הקריאה למזמור הערב.‬
‫אבל לא סיימנו לדבר על זה.‬
‫ברור שלא. אני מתכנן הרצאה מקיפה.‬
‫אני רק אסיים כאן.‬
‫ההגנות במקום הזה מטורפות.‬
‫אם לא נתקן אותן,‬ ‫איזה ממזר מסכן יהרוג את כולם.‬
‫הבטחתי שאשנה אותן, ואעשה זאת.‬
‫עד אז, תצטרכי להשלים עם העובדה‬ ‫שהעבודה שלך פחות משעממת מהרגיל.‬
‫היא אמורה להיות משעממת.‬
‫זה מזכיר לי, אני במשמרת הערב,‬
‫אז אזכה לעשות את הדבר האהוב עליי:‬
‫לעמוד מחוץ לדלתות ולפקוח עין על כלום.‬
‫זה עדיין טוב יותר‬ ‫מלשיר את מזמור האור, שוב.‬
‫יברך אותך הבורא, מפקדת האבירים.‬
‫ואותך, מגיסטר.‬
‫צלצול שני.‬
‫ידידיי, זהו הצלצול השני מבין ארבעה‬ ‫בטקס הצ'נטרי האימפריאלית.‬
‫כרגע, רוב האנשים בארמון‬ ‫עסוקים בחיפוש אחר ישועה.‬
‫בואו נקפיד לסיים פה‬ ‫לפני שהם ימצאו אותה, מובן?‬
‫בסדר, פעם אחת אחרונה.‬
‫נתפצל לארבעה צוותים.‬
‫רולנד, אתה האיש שלנו בפנים.‬
‫תוציא כמה שיותר שומרים מחדר הכס‬ ‫כדי שלקלון ואני נוכל להגיע לכספת.‬
‫הצילו!‬
‫הכאב!‬
‫זה נורא!‬
‫בבקשה, שמישהו יגיד לאשתי שאני אוהב אותה.‬
‫לקלון יחפה עליי,‬ ‫ואני אכניס אותנו לכספת המקדש העתיק.‬
‫הירה וקווידיון, אתן תלכו לקתדרלה.‬
‫תשאירו את האנשים בפנים זמן רב ככל האפשר.‬
‫לכל הרוחות. תחזיקי מעמד!‬
‫מרים, לא אבקש ממך להיכנס לעומק הארמון,‬
‫אבל אסור לנו לאבד גישה למנהרה.‬
‫הגני עליה במחיר חייך.‬
‫יש… יש כאן מישהו?‬
‫בבקשה, אל תספר לטבחית, בסדר? גם…‬
‫גם אני מתחבאת.‬
‫לא, חכה!‬
‫לעבדים אסור לפגוע בטובים מהם.‬
‫לא, חכי. בבקשה, לא!‬
‫אין דרך עדינה לומר זאת,‬
‫אבל אני יודעת שאתה נאמן למגיסטר אמוסין‬ ‫ושהוא רואה בך בן משפחה ו…‬
‫מופעל עליו לחץ עצום להבין את הסירקולום.‬
‫נב, אני חוששת שהוא עלול לעשות משהו מסוכן.‬
‫או שגוי.‬
‫אנחנו לא קרובים, אבל אני נשבעת בבורא‬ ‫שאני לא רוצה לסבך אותך.‬
‫ראית אותו עושה משהו מוזר? משהו חריג?‬
‫אני רק…‬
‫מה קורה פה? אתם מרכלים?‬
‫רק נלחמים בשעמום.‬
‫אתה עוזב מוקדם, מגיסטר?‬
‫עד כמה שאני אוהב לשמוע‬ ‫שאני כישלון בעיני הבורא,‬
‫חשבתי שיהיה נחמד לצאת לסיבוב.‬
‫הרשה לי ללוות אותך.‬
‫כמובן. זה יהיה נפלא.‬
‫זה בסדר, נב. ניפגש בחדריי.‬
‫הוא חמוד, אבל מפחיד.‬
‫בואי נישאר מרוכזות.‬
‫שיט, צלצול שלישי.‬
‫תעזרי לי לעלות, ואז לכי לפיירבנקס.‬ ‫אני אטפל בחותם התחתון.‬
‫הטבחית.‬
‫למה את מתחבאת ממנה?‬
‫לקחתי אוכל מהזבל. חשבתי שזה לא יזיק.‬ ‫אף אחד לא התכוון לאכול את זה.‬
‫לעבדים אין כלום.‬
‫הם כלום.‬
‫אינך ראויה לגעת במה ששייך לי.‬
‫בבקשה, אני לא רוצה שהיא תרביץ לי.‬
‫אם אסתתר פה לזמן מה, אולי היא תירגע.‬
‫אל תהיי טיפשה. היא לא תירגע.‬
‫ולא יעזור לך להסתתר, אז…‬
‫איפה השוליה הגנבת שלי עם אוזני העטלף?‬
‫שנקרא לגנב אמיתי? כי הצלצול השלישי עבר,‬ ‫ואני לא מחזיק את העיגול ביד שלי.‬
‫אשתי תמיד אומרת שסרקזם לא עוזר.‬ ‫מעולם לא הבנתי את זה עד עכשיו.‬
‫הסיור הבא. הם מצאו את רולנד.‬
‫תעבוד מהר יותר, אחרת כולנו מתים.‬
‫אמרתי לך, אין כאן אף אחד אחר. עדיף שתלכי.‬
‫אין סיכוי שאתן לאלפית ארורה‬ ‫לומר לי מה לעשות.‬
‫לא התכוונתי להתחצף, אבל…‬
‫את חושבת שאני מפחדת ממך?‬
‫לא משנה כמה את מיוחדת, אלפים הם רק כלים.‬
‫מתנקשת צריכה למלא את תפקידה בצורה מושלמת.‬
‫את החרב של המשפחה הזאת. לא תאכזבי אותנו.‬
‫שוב!‬
‫אם תיגעי בי, ייתלו אותך מהאוזניים,‬ ‫בדיוק כמו כל עבד אחר.‬
‫כמובן, גברתי.‬
‫אני חושבת שמצאתי את מה שאת מחפשת.‬
‫לא! בבקשה!‬ ‫-בואי, קבצנית קטנה.‬
‫מזמן לא הרתחתי את כל הסירים.‬
‫נראה כמה חום‬ ‫עור האלפים העדין שלך מסוגל לספוג.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אף אחד לא מציל אנשים כמונו.‬
‫ענק מטומטם! היית אמור להיפטר מהשומרים!‬
‫לא להביא עוד!‬
‫תודה לאל שבאת להציל אותי.‬
‫קדימה.‬
‫ישתבח הבורא.‬
‫רק עכשיו פתחת אותה?‬ ‫קווידיון כבר בדרך חזרה למנהרה.‬
‫טוב לראות גם אותך, הירה.‬
‫סליחה על העיכוב, הירה.‬ ‫לא, בבקשה, לכי ראשונה, הירה.‬
‫מחסומים שלובים.‬
‫הם נראים קטלניים.‬ ‫-אבל את יכולה לנטרל אותם?‬
‫בחייך. בשביל זה אני כאן.‬
‫רואה?‬
‫את יודעת, כמעט קיוויתי שלא תצליחי.‬
‫אני מצטער, הלוואי שהייתה דרך אחרת.‬
‫התפילה כמעט נגמרה. כדאי שנחזור.‬
‫לכי בלעדיי. אני…‬ ‫-אני יודעת מה אתה עושה, רזרן.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫מרים…‬
‫מה עשית?‬
‫אתה מנסה להיפטר ממני כדי לחזור לכספת.‬
‫אני לא…‬
‫זה באמת ברור כל כך?‬
‫כשהשד הופיע, היית צריך להבין שזה נגמר.‬
‫אם לא תקשיב לי, אולי תקשיב לדיוויין.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫המטרה שלך נעלה, אבל נהיית אובססיבי.‬
‫את צודקת.‬ ‫-מה?‬
‫הרצון שלי להציל את המתים עיוור אותי,‬ ‫והזנחתי את אלה שעודם בחיים.‬
‫תעזרי לי לראות שוב בבירור?‬
‫פיירבנקס, תפסיק! תקשיב לי!‬
‫נראה לי שעברנו את השלב הזה!‬
‫פיירבנקס!‬
‫זה לא יכול לקרות.‬
‫אני לא יכולה…‬
‫יסלח לי הבורא.‬
‫זה לא טוב.‬
‫נחזור לנקודת המפגש.‬
‫הם באו מהכספת.‬
‫רזרן, הדיוויין מרקוניוס‬ ‫בנה את הכספת כמוצא אחרון.‬
‫מערכת האבטחה שלה לא נועדה לעצור פולשים,‬ ‫אלא למנוע ניסיונות הפיכה.‬
‫היא תהרוג את כל האנשים בארמון.‬
‫הירה.‬
‫אל תהיה טיפש, אנחנו חייבים ללכת עכשיו.‬ ‫-לא. חכי!‬
‫בסדר.‬
‫שיט!‬
‫קדימה!‬
‫לעמדות…‬
‫הכול בסדר.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫פיירבנקס?‬
‫מה קרה? איפה הירה?‬
‫זה… אני…‬
‫מה קרה פה? פאק!‬