‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫בשם אנדרסטה המתוקה והרחומה!‬
‫הירה? אני כאן!‬
‫בני אנוש ארורים‬ ‫והרגליים הארוכות הארורות שלהם.‬
‫אתה באמת מקלל את כל בני האנוש עכשיו?‬
‫רק את הרגליים שלהם.‬
‫אז בוא, נלך לחפש את שאר הצוות.‬
‫קווידיון!‬
‫הירה!‬
‫תודה לבורא! חשבתי שהדרקון תפס אותך.‬
‫אחרי ששחררתי אותו? אין סיכוי.‬ ‫הם לא מכונות רצח חסרות שכל.‬
‫אם כבר, אני חושבת שהתחברנו.‬
‫טוב, נהדר. איפה הירה?‬
‫ראינו אותה רצה דרך החור שפוצצנו.‬
‫נראה שהיא בדרך לבית המסתור,‬ ‫אבל היא הייתה רחוקה ולא שמעה אותנו.‬
‫כדאי שגם אנחנו נזוז. אתם יודעים, לפני ש…‬
‫היי, זו הנחה לא הוגנת לחלוטין.‬
‫אולי, אבל את יודעת מה אומרים.‬
‫עדיף להיזהר מאשר להיאכל.‬
‫תקשיב! עלינו לעצור את הדרקון‬ ‫עד שהמגיסטרים ישתלטו עליו.‬
‫נכתר אותו ו…‬
‫לסגת!‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫אמרתי לך להפעיל את עמוד הקסם!‬
‫הוא נהרס, המפקדת.‬ ‫עכשיו אין סיכוי שאוכל להשתלט על החיה.‬
‫איפה מגיסטר אמוסין?‬
‫זאת אשמתי.‬
‫הייתי בטוח שמרים תנהג בהיגיון.‬
‫שלא אצטרך…‬
‫אבל טעיתי.‬
‫ושוב שילמת על הטעות שלי.‬
‫אני מצטער, נב.‬
‫"אין אדון ללא עבד,‬
‫"ואין עבד ללא אדון."‬
‫אקח בחזרה את מה ששייך לי.‬
‫מגיסטר, מפקדת האבירים טסיה שלחה אותי.‬
‫עליך לתקן את החפץ הקסום‬ ‫לפני שהדרקון יהרוג את כולנו!‬
‫כמובן. כמעט שכחתי את הדרקון.‬
‫מוות רב כל כך רק כדי להכניע חיה אחת.‬
‫כן!‬
‫איך הוא…‬
‫המפקדת?‬
‫לאן את הולכת?‬
‫קיבלנו דיווחים על פצועים בכל הגזרות.‬ ‫אנחנו זקוקים לך כאן.‬
‫קדימה.‬
‫מרים? יש כאן מישהו?‬
‫הירה!‬
‫מסוכן כאן. המשמר עדיין מחפש אותנו.‬
‫בסדר.‬
‫פחדתי נורא שתפסו אותך.‬
‫זה הסירקולום?‬
‫חשבתי שיהיה מסוכן להשאיר אותו פה.‬
‫המגיסטר הארור עשה הכול‬ ‫כדי שאגלה לו את המיקום של הבית,‬
‫אבל אני נשבעת שלא אמרתי מילה.‬
‫אבל התכוונת לעזוב?‬
‫אם הוא לא יודע איפה בית המסתור,‬ ‫היה עדיף להישאר פה, לא?‬
‫אתה כנראה צודק.‬ ‫אבל הייתי חייבת למצוא אותך.‬
‫לא היית זקוקה לסירקולום לשם כך.‬
‫ברור, אבל רציתי לשמור עליו.‬ ‫הוא לא הוסתר היטב, מירי.‬
‫טוב, עכשיו הסכנה חלפה, אז תני לי אותו.‬
‫גנבת אותו.‬
‫תמיד התכוונת לגנוב אותו.‬ ‫לכן שינית את נקודת המסירה.‬
‫לכן פיירבנקס לכד אותך.‬
‫הוא ידע שאת הבוגדת,‬ ‫והרגת אותו כדי להסתיר את זה!‬
‫לא רציתי!‬
‫אני…‬
‫אני מצטערת.‬
‫בגדת בנו.‬
‫זה לא היה ככה.‬
‫תני לי הזדמנות להסביר.‬
‫ספרי לי הכול.‬
‫את יודעת מה הוונטורי עשו למשפחה שלי.‬
‫אחרי שברחנו, הרגשתי אבודה וחסרת אונים‬
‫עד ששמעתי על האינקוויזיציה.‬
‫את לא מסוגלת לדמיין את זה.‬
‫אנשים מכל הגזעים והאמונות התאחדו‬
‫בפיקודו של השליח מאנדרסטה‬
‫וניסו להציל את העולם‬ ‫מבעיה שכולם רצו להתעלם ממנה.‬
‫זה היה מושלם.‬
‫והייתי בטוחה שברגע שנסגור את הפרצה,‬ ‫נתקן את כל השאר.‬
‫חשבתי שסוף סוף‬ ‫יש כוח חזק מספיק וטהור מספיק‬
‫כדי לחסל את הוונטורי.‬
‫אבל טעיתי.‬
‫האינקוויזיציה מעולם לא התכוונה‬ ‫להילחם בטווינטר.‬
‫הם פחדו מדי מנזק משני.‬
‫אז מצאתי מישהי אמיצה יותר.‬
‫אבירת הארגמן.‬
‫אנחנו נשכנע את הטמפלרים מבית ומחוץ‬ ‫לתקוף את טווינטר.‬
‫נשרוף הכול עד היסוד, לא נשאיר שום זכר.‬
‫אבל אנחנו זקוקים לסירקולום לשם כך.‬
‫הייתי חייבת להתנדב.‬
‫את חייבת להבין. לא יכולנו פשוט לקחת אותו.‬
‫הדיוויין היה עלול לאתר אותנו.‬ ‫היינו חייבים להישאר במסתור.‬
‫אז ארגנתי את השוד.‬
‫הצעתי לרזרן עסקה.‬
‫הוא העביר את הסירקולום לארמון.‬
‫היינו אמורים להיתפס כדי לבצע את ההחלפה.‬
‫הוא היה זקוק לו כדי לבצע טקס,‬ ‫אבל הבטיח שייתן לי אותו אחר כך.‬
‫התוכנית הייתה שנברח, והוא יסכל את החקירה.‬
‫וסמכת עליו? פשוט ככה?‬
‫סמכתי על עצמי.‬
‫היה לי…‬
‫קלף מיקוח.‬
‫אה, אז הכול טוב.‬ ‫שמעת, רולנד? היה לה קלף מיקוח.‬
‫ברור שהוא היה מקיים את חלקו בעסקה.‬
‫ביקשת ממגיסטר של טווינטר לבגוד במדינה שלו‬
‫ולוותר על חפץ קסום רב עוצמה‬ ‫באצטלה של אוזלת יד,‬
‫והוא הסכים?‬
‫תסלחי לי, אבל מה לעזאזל הצעת לו בתמורה?‬
‫אותי.‬
‫הצעת אותי, נכון?‬
‫נכון?!‬
‫כן.‬
‫בשם הבורא.‬
‫אני טיפשה כל כך.‬
‫לא היית זקוקה לי כדי להיכנס לארמון.‬
‫התכוונת למכור לו אותי מההתחלה.‬
‫לא התכוונתי לתת לו להחזיק בך.‬
‫כמה מתחשב מצידך.‬
‫מרים, אני נשבעת שהיית בורחת.‬
‫הוא לא הפסיק לדבר‬ ‫על איזה טקס מטופש, אבל אחר כך…‬
‫תהרוג את כולם חוץ ממנה.‬
‫תפסיק.‬
‫רזרן, תפסיק!‬
‫אני נכנעת!‬
‫אני נכנעת. רק תן להם לחיות.‬
‫היא מטורפת?‬
‫תפוס אותה.‬
‫עכשיו…‬
‫תגידי לי למה אני צריך להתמקח‬ ‫על משהו שכבר שייך לי.‬
‫עשית את זה פעם אחת, לא?‬
‫שחרר אותם, ולא אילחם בך שוב לעולם.‬
‫אפילו אעזור לך‬
‫להחיות את אחי.‬
‫אתה תנצח.‬
‫היי! כולנו יודעים שאלה זיבולי נאג, נכון?‬
‫מרים היא לא האדם האהוב עליי,‬ ‫אבל לא נשאיר אותה עם המנוול הזה.‬
‫אני לא חושש מהמנוול, אלא מהדרקון שלו.‬
‫זה לא הגיוני. דרקונים נעלים הם חיות בר.‬
‫אי אפשר לאלף אותם.‬ ‫הדרקון לא היה מתנהג ככה אלא אם כן…‬
‫מישהו שולט בו.‬ ‫חבר'ה! אני יודעת מה צריך לעשות.‬
‫אז מה אתה אומר, אחי? תשחרר אותם?‬
‫הייתי מסכים.‬
‫אבל בגללך זה בלתי אפשרי.‬
‫מנוול!‬
‫את התעקשת שאת השפחה שלי ולא אחותי, מרים.‬
‫אנחנו בטווינטר.‬ ‫גניבת עבד היא עונש שדינו מוות.‬
‫אז כשכולם ימותו בצרחות,‬
‫אני רוצה שתזכרי‬
‫שהם מתו‬
‫אך ורק באשמתך.‬
‫אבל קודם כול…‬
‫נב?‬
‫טוב, אני חושב שזה יכול לעבוד.‬
‫רק חכו לסימן ממני ו…‬
‫מה?‬
‫זו התוכנית הכי מטומטמת ששמעתי‬ ‫וכולנו נמות, אז…‬
‫קדימה.‬
‫הגיע הזמן באמת.‬
‫בוא.‬
‫אני לא מאמין שהשתמשתי ברימון האישי שלי.‬ ‫לעזאזל עם יפה הנפש החתיך הזה.‬
‫איזה יצור מופלא.‬
‫אבל הוא עדיין רק בשר ודם.‬
‫עכשיו…‬
‫היפתח!‬
‫נב?‬
‫חכו!‬
‫זה הוא! זה חייב להיות הוא!‬
‫אחי, כמה טוב לראות אותך!‬
‫מרים.‬
‫רוח, אם אתה באמת נב,‬
‫קח את הגוף שלך.‬
‫חזור אליי.‬
‫נב, לא!‬
‫אני מצטערת. ניסיתי להציל אותך.‬
‫אני מצטערת שלא הצלחתי, אבל…‬
‫אתה לא יכול לחזור.‬
‫לא לתוך הדבר הזה, לא לחיים האלה. בבקשה.‬
‫אל תדאגי, מירי.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫לא!‬
‫עכשיו!‬
‫בשם כל הנאגים השעירים,‬ ‫אני לא מאמין שזה באמת הצליח!‬
‫תוכל להודות לי אחר כך.‬
‫בוא. צריך לעזור למרים.‬
‫מה? היי, זאת הייתה התוכנית שלי!‬
‫כלבה אנוכית!‬
‫את ואחיך כפוי הטובה.‬
‫הייתם שלי!‬
‫מעולם לא היינו שלך.‬
‫מרים, בואי הנה. לאט-לאט.‬
‫אם הדבר הזה רוצה להילחם, אין בעיה מבחינתי.‬
‫לא יהיה עוד מוות היום.‬
‫קווידיון?‬
‫זה מה שכולם שוכחים לגבי דרקונים.‬
‫הם לא מפלצות או אלים.‬
‫הם יצורים חיים, כמונו.‬
‫ואילו הייתי כבולה במרתף במשך 1,000 שנים,‬
‫כל מה שהייתי רוצה…‬
‫זה להיות חופשיה.‬
‫אתה יודע שהיצור הזה‬ ‫יהרוס את אזורי הכפר, נכון?‬
‫רזרן מת.‬
‫הסירקולום אצלי.‬
‫זה נגמר,‬
‫אם את רוצה שזה ייגמר.‬
‫צדקת, הירה.‬
‫טווינטר היא מקום מרושע,‬
‫ואני יודעת שאת מלאה בשנאה ובפחד, אבל…‬
‫את חייבת להיאבק בזה.‬
‫עזרי לי לקחת את הסירקולום‬ ‫למה שנשאר מהאינקוויזיציה ונוכל לנסות שוב.‬
‫נהיה חופשיות מהכול.‬
‫אני רק צריכה שתגידי שאני חשובה יותר מזה.‬
‫הלוואי שיכולתי.‬
‫לא ייאמן, אנחנו בחיים!‬
‫בדרך כלל אין לי כזה מזל.‬
‫נראה שלהירה לא היה מספיק זמן לחסל אותנו.‬
‫או שהיא לא יכלה לעשות את זה.‬
‫הירה בחרה.‬
‫גם אני בחרתי.‬
‫ללא דרקון, יהיה עליהם להרוג עשרות‬ ‫או מאות אנשים כדי להפעיל את הסירקולום.‬
‫אני חייבת להשמיד אותו‬ ‫לפני שהוא יגיע לאבירת הארגמן.‬
‫לא, אנחנו חייבים להשמיד אותו.‬
‫עוד לא שילמו לי,‬ ‫ועכשיו הדבר הזה שווה לפחות כפליים.‬
‫אני בא איתך.‬
‫גם אני.‬
‫אתה לא חייב לבוא, רולנד. לא אכעס עליך.‬
‫אבל אני אכעס על עצמי.‬
‫חוץ מזה, אני אתגעגע אליכם.‬
‫ולנוף.‬
‫חנפן.‬
‫אז לאן נלך עכשיו?‬
‫כלומר, הירה יכולה להיות בכל מקום.‬
‫נכון. אבל אנחנו לא צריכים למצוא אותה.‬
‫אחרי הכול, אנחנו יודעים לאן היא הולכת.‬
‫המפקדת, יש לי הודעה מהאישה מטווינטר.‬
‫הסירקולום בידיה,‬ ‫אבל סוכני אויב רודפים אחריה.‬
‫היא לא אמרה מיהם.‬
‫לא חשוב את מי הם משרתים.‬
‫המטרה שלהם ברורה.‬
‫הם עומדים בדרכו של מסע הצלב הקדוש שלנו‬
‫נגד האימפריום וכל מה שהוא מייצג.‬
‫קח מה שאתה צריך,‬
‫הרוג את הסוכנים האלה והבא לי את הסירקולום.‬
‫כן, המפקדת.‬
‫איש לא יעצור את המלחמה שלי.‬