Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
MEST EFTERTRAKTAD
BRÄNNHET
EXKLUSIV BILD! VÄRLDENS BÄSTA MUSKLER!
Hej, läget, allihop? Jag är Sean Evans från First We Feast
och ni tittar på Hot Ones.
Idag har vi Chris Cole på besök.
Han är skådespelaren från superhjältefilmerna Icarus Rush.
Icarus Rush Labyrinth släpps snart. Det här kan bli hans bästa år.
CHRIS PRATAR OM SIN NYA FILM
HÖGTFLYGANDE
CHRIS SVARAR PÅ NÄTETS MEST SÖKTA FRÅGOR
CHRIS COLE PÅ NÄRA HÅLL
EXKLUSIVT! BRÅTTOM IVÄG!
KALIFORNIEN BLÄBTCH
…absolut inte mitt fel.
Jag åkte iväg i tid.
Varje normal person förstår det.
Han kommer att förstå. Alla förstår det.
BILSKOLA
Det går bra. Åk före, du.
Det är en lektion. Jag lär mig.
Jag lär mig att om jag släpper förbi dig, kommer jag fram snabbare.
Det är bra karma.
Herregud!
Nu får jag spel.
Tack för att du kom.
Tack för att du ändrade dina planer.
Såklart.
Jag finns alltid här för dig.
Jag är ledsen att jag har varit upptagen med filmen.
Oroa dig inte, Chris. Jag är ingen klängig flickvän.
Det är lugnt.
Bra. Okej.
Men jag har funderat… var är Ashley i allt det här?
Var är den underbara kvinnan som jag hade turen att lära känna och…
Det är dags att vi tar ett stort steg.
Vill ni veta dagens rätter?
-Ja, tack. I detalj. -Nej.
Förlåt, men jag är utsvulten.
-Ursäkta mig lite. -Okej.
Gärna, sir, vi har…
Sms från Chris Cole.
Läs det.
Var fan är du?
Jag skiter i hur du gör det.
Kom hit, annars får du sparken!
Herregud!
Det vi har är så speciellt
och spektakulärt…
-Hej. -…att, du vet…
Ser du den kända killen som glor argt på mig
och vill mörda mig? Det är min chef.
Och jag måste ta den här…
Jag är fruktansvärt glad.
Jag måste ta dit den annars dödar han mig. På riktigt.
Kan jag…
Jag fixar paparazzi innan han går.
Tack.
-Oj, är det Bradley Cooper? -Var?
Nej, det var bara en normal person.
Kan jag få lite vatten?
-Absolut. -Tack.
Älskling, du och jag är fantastiska ihop.
Och just för att vi är så fantastiska känner jag samtidigt
att vi är på väg mot nåt som vi inte är förberedda på.
Jag kommer att vara uppslukad av filmen. Det är sån jag är.
Så jag tror att det är bäst
att vi bromsar lite.
Vänta, vad?
Du sa ju att du ville ta nästa steg.
-Jag sa "ett" steg. -"Stort steg."
-Jag vet. -Så sa du.
Och det stora steget är ett… Ett stort steg bort…
…från den här relationen.
Förstår du?
Vänta. Menar du…
Menar du att du vill göra slut?
Ashley, du och jag vet att vi två inte har nån framtid.
Det är ingen framtid som börjar nu.
-Okej -Du.
Jag vill att vi fortsätter vara vänner.
Har du ens några vänner?
Men jag tar de här, för de är så fina.
-Så… -Okej.
-Hej då. -Hej då.
Efter allt är sagt och gjort…
Lyssna på texten. Cher sjunger om mig.
Tror du på liv efter kärleken?
Jag försöker, Cher. Jag försöker.
Jag känner nåt inom mig säga
Jag tror inte Du är stark nog, nej
Men var höll du hus?
-Jösses. -Jag satt fast där och slingrade mig
och bara babblade på.
Tur för dig att jag vann improvisationstävlingar som grabb,
för tro mig, det där var ett av mina bästa framträdanden.
Men jag var tvungen att säga mycket mer än det jag skrev igår kväll,
vilket betyder att Ashley nog kände sig mer dumpad
på grund av dig.
På grund av… Ger du mig skulden?
-Ja. -Allvarligt?
Din inkompetens är… Du borde få sparken.
-Sparka mig då. -Nej.
Handlar detta om filmen?
Jag kanske är nojig, men om trean floppar
när vi gör fyran,
får jag inte vara med i femman och sexan.
Och? Än sen? Skit samma.
Då får du tid att vara en riktig skådis och göra bra filmer.
Jag är rädd att manuset är knäppt.
Det är för att det är knäppt, en enda röra.
Hela grejen med att varuhustomten är en nordisk terrorist.
De vill ha en julfilm.
Det är Die Hard som möter Miraklet i New York.
Den riktiga tomten har kidnappats.
Varför åker du till Antarktis
innan du tar dig an den självmordsbombande renen?
Hör du hur dumt det låter?
Nej, det är Die Hard möter Miraklet i New York
med en gnutta Speed.
Men Speed var redan Die Hard på en buss.
Du rör ihop det med flit.
Nej, det behöver skrivas om.
Jag har hittat en bra författare.
Okej, jag har en idé.
Imorgon hittar vi en bra författare.
Jag ska kolla upp alla agenter.
Infinn dig hos mig kl. 08.30.
Men först måste du städa upp det här och hämta mina prylar hos Ashley.
Nej. Snälla, nej. Chris.
När du gav Kimmy och Whitney örhängen
var det så pinsamt för mig att ta tillbaka dina saker.
Det var som gravplundring.
Vadå? Jag lämnade mina signerade Jordans,
min Himalayan-t-shirt.
Jag lämnade boken The Courage to be Disliked.
Jag har flera kalsonger där, och folk säljer dem.
Så hemma hos mig kl. 08.30. Och ta med en latte med komjölk.
Från en riktig ko.
Sån görs väl fortfarande?
Eller är den borttagen?
Jag upprepar mig, jag vet.
-Jag är ledsen, jag… -Nej. Det finns nåt här.
-Det är för många ord. -För många ord.
Det verkar som om du äntligen ska komma tillbaka.
Jag vet inte.
Allt jag skriver känns irrelevant.
-Känner du dig irrelevant? -Nej.
Jag tycker att jag är otroligt fascinerande.
För att du är det.
Jag är rädd.
Jag har inte skrivit nåt för mig själv på så länge och…
Det är bara växtvärk, gumman.
Alla går igenom det.
Livet gav dig en smocka.
Du reste dig. Du uppfostrade en underbar dotter, Zara.
Och nu vet du inte vart du är på väg.
Det är okej.
Det är spännande.
Du kan fråga dig: "Vem var jag?
Vem var jag innan jag var allt för alla andra?"
Varför skriver du?
Varför jag skriver?
För att få veta vad jag tycker om sånt jag inte förstår.
Jaha…
Och vad är det du inte förstår?
-Nu? -Nu.
I stort sett allt, efter Charlies död.
Du har aldrig skrivit om Charlie.
För det är inte lätt.
Och i så fall skulle du nog inte få läsa.
Varför inte?
Jag var din redaktör innan jag var din svärmor.
Ja, men du var Charlies mamma
innan du var min redaktör.
Innan jag var Charlies mamma
var jag en ung kvinna som ville göra egna saker.
Jag ville bli Stevie Nicks.
Vi är fortfarande allt det som vi var, gumman.
Det skulle jag gärna vilja tro på.
Mamma?
Hej, mamma.
Hej, älskling.
Vackert, va?
-Hur var det med farmor? -Bara bra.
Var du i min ålder när du gav ut din första bok?
Nej, jag var 29.
Hur så?
Jag bara undrar när mitt liv ska börja.
Du är 24, du är smart och begåvad.
Och du jobbar hårt. Det lönar sig.
Lär inte Chris upp dig så du kan sköta hans företag?
Han glömmer nog det ibland.
Låt honom inte glömma.
Säg vad du vill.
Låt honom inte bossa dig för att han är känd.
Stå upp för dig själv.
Det kan du.
Hej.
Jag kan inte sova.
Jag tänkte på allt som du sa om filmen idag.
Du, Chris.
Minns du när du anställde mig
och sa att du skulle lära upp mig för att bli…
Skulle du kunna göra mig en snabb tjänst?
Gå ett ärende.
Visst.
Är du säker på att det ens finns i en mataffär?
Vad är det? Vad heter det nu igen?
Isolerat veteprotein. Eller veteprotein isolerat.
Det spelar ingen roll. Titta efter ordet "iso".
Okej. Du spelar en superhjälte, och sen är du biokemist eller nåt.
Om du ser nåt annat kul eller coolt,
köp det också.
Vad menar du?
Det var väldigt vagt.
Min idé om kul är inte som din.
Jag vet inte.
Vad som helst. Nåt annorlunda, coolt eller intressant som jag kan gilla.
Du blir knappast överraskad, men du gillar det.
Jag kommer inte ens ihåg när jag var i en mataffär senast.
Vi sprängde en i Icarus 1.
Du fattar, va?
Jag kan inte bara springa runt hörnet och köpa skinka.
Skinka? Äter du det?
Jag säger bara att det nog var tio år sen.
Är det sant? Det är galet.
Ja, det är galet.
Har mataffärer förändrats?
Tja, jag kollar in Oreo-hyllorna och det är helt vansinnigt.
Jag ser kanelbulle-Oreos, snöklädda Oreos,
jordgubbskakssmak, för fan.
Det är helt sjukt.
-Jordgubbskaks-Oreos? -Ja.
Otroligt.
Vill du ha?
-Ja. -Okej.
Coolt. Vad finns det mer?
Vad mer finns det som du inte känner till?
Finns det fortfarande en sån där dusch på grönsaker?
Jag älskade den.
-Om den är kvar? Ja. -Coolt.
Jag har hittat den gyllene gåsen.
Det står 5 g BCAA, 0,5 g fett, 25 g protein.
Är det den?
Jag vet inte, Zara. Jag är pjäsförfattare.
Jag gillar inte att göra omskrivningar.
Sex andra har gjort det.
Jag vill inte bli den sjunde.
Det är ett betalt jobb. Vill du inte ha det?
Faktiskt inte.
Att organisera rikt folks garderober är tillfredsställande.
Jag är lite orolig.
Varför har hon så många scarfar?
-Hon har ingen hals. -Åh.
Det är faktiskt en sjukdom.
Nu känner jag mig hemsk som frågade.
Kan du inte fixa Chris manus?
-Zara. -Kom igen.
På så sätt kan han läsa ditt manus, vi kan få det sponsrat
och du kan äntligen göra en film.
Jag kan nog inte skriva om actionhjältar.
Klart att du kan.
Men omarbetningen av min film, då?
Den var bra. Det krävs fler pappa-scener
om Chris ska spela pappa.
Den handlar inte om pappan.
Det är queer dramakomedi.
Min queer dramakomedi.
Vad handlar filmen om?
Det är Die Hard som möter Miraklet i New York.
Så ingen handling.
Jag vet. Okej.
Men den blir toppen. När kan du börja, snälla?
Jag måste organisera hela den här kvinnans liv,
vilket tar mig hela morgondagen.
Hur har jag levt i 24 år utan att den här kramar mina tuttar?
Lägg den i väskan.
RINGKLOCKA
Nej, jag har bytt kod.
Va? Du vet ju inte ens hur man gör.
Jag bad Taylor.
Taylor? Din massös?
Åh…
Hallå?
Jag sa ju kl. 08.30.
Jag ringde. Du svarade inte.
Jag träffade författaren för omskrivningen och blev sen.
Vilken författare? Jag sa kl. 08.30!
Herregud.
Jag förstår, men…
Glöm det. Du klantade dig rejält.
Jag är väldigt upprörd.
En skriftlig ursäkt, tack.
Bäst för dig att du har mina grejer och min latte, annars ajöss.
Jag menar det.
Sluta, Joaquin! Fota inte det här.
Zara, jag kunde ha öppnat.
Jag gör det själv, Emmanuel.
Jisses.
-Var är han, Mila? -Där uppe.
Du ser arg ut och har bett mig påminna dig
om att ta ett djupt andetag. Andas, miss Zara.
-Inte nu, Mila. -Oj då.
Trettionio.
Fyrtio.
Vem släppte in dig?
Jag klättrade över grinden.
Klättrade du över?
Det är en helt ny desperationsnivå.
Har du mina grejer, eller?
Jag slutar.
Va?
Jag klättrade över grinden för att hövligt
kunna meddela dig att jag slutar.
Vänta.
Zara… För helvete.
Zara! Vänta lite.
Zara, du kan inte sluta nu.
Vi börjar filma på måndag, vi ska öva på replikerna.
Jag ska träna upp den du anställer.
Snälla miss Zara. Mr Chris?
Mila, lägg dig inte i.
Zara.
Jag hittar aldrig nån över en helg.
Jag kan inte ha jobbet hängande över mig som en fånge.
Jag jobbar häcken av mig för dig. För vad?
Gillar du att göra så här? Mila gråter.
För två år sen skulle jag börja som assistent,
lära mig branschen, bli biträdande producent,
sen producent och till slut sköta ditt företag.
Du har ingen erfarenhet av produktion.
Hur ska jag få erfarenhet
när jag bara hämtar kemtvätt?
Jag sa åt dig att göra Raymond Farr-filmen, men nej då.
Skådespelaren fick en Oscar.
För jag kan inte spela en blind alkoholist.
Det är emot min ikonografi.
Mina ögon är för fina för att inte filmas.
Jag sa ju att ögonen ska synas!
Det är ingen Stevie Wonder-biofilm.
Än sen!
Publiken vill se mig nykter med perfekt syn.
Och det är exakt det jag menar.
Du förstår inte branschen.
Branschen? Allvarligt? Förstår jag inte?
Vill du att dina agenter ger dig skitfilmer för att tjäna pengar?
Jag bryr mig om dig. Jag borde driva ditt företag.
-För du vet förstås allt. -Nej.
För att jag vet att ingen vill se Die Hard möter Miraklet på 34:e gatan.
Möter Speed!
Tänk att du säger det här till mig.
Jag är redan livrädd.
Jag fick en förmögenhet.
Betala tillbaka då.
Betala tillbaka…
Är du galen?
Vet du hur mycket mitt liv kostar, Zara?
Ja.
Vakter, publicister, advokater, läkare,
kockar, hjärnskrynklare, mediciner, droger.
Vet du vad det kostar att hyra ett privatplan?
Mycket.
Jag har tur att jag kan ha ljuset på.
Du kommer aldrig att befordra mig.
Vad…
-Vadå? -Skämtar du?
Du la min shahtoosh i en plastpåse med mina skitiga skor.
Din vad?
Det här är en shahtoosh-t-shirt.
Den är gjord av pälsen av en utrotningshotad antilop.
Det är världens mjukaste material.
Den är unik. Jag har bara två.
Har du på dig utrotningshotade djur?
En present från en tibetansk munk jag träffade i Santa Barbara.
Den är oersättlig.
Du får sparken.
-Jag menar det. -Vet du vad, jag är…
…så otroligt trött och färdig med dig.
-Bra. Ut ur mitt hus. -Gärna.
-Okej. -Hej då.
-Det var det. -Sayonara, bitch.
-Våga inte komma tillbaka. -Jag går.
-Jag menar det. -Jag med!
Det är slut. Det är över.
Ingen återvändo.
Ha så kul när du rakar nacken själv.
Ha kul ute i världen.
Herregud.
Smäll inte igen dörren!
Zara! Smäll inte igen den!
Zara!
Okej.
Och nu?
-Zara, är det du? -Ja.
Hej.
Vad har hänt?
Inget. Jag är bara trött.
Genie håller på att parkera, hon vill låna nåt fint.
Hon ska träffa Malcolms föräldrar för första gången.
Vad trevligt.
Du har inget i din garderob, men jag har.
Hon kan leta i min.
-Verkligen? -Ja.
-Vad snällt av dig. -Tack.
-Mamma, jag är hemma. -Hej, Genie.
-I köket. -Köket.
Vi ska fira!
-Eller hur? -Vad firar vi?
Min lediga kväll.
Min lediga kväll… från jobbet.
Och vi måste fira.
Kan du göra spaghetti istället för bönrätten?
Och vitlöksbröd? Tack.
Okej, spaghetti och vitlöksbröd.
Varför sa du inte att du har slutat?
Hon var emot det från början.
Så hon skulle få rätt. Det känns jobbigt.
Gud förbjude om din underbara mor skulle ha rätt.
-Du har rätt. -Det handlar inte om det.
Det handlar om att jag hade fel och har slösat bort två år…
Otroligt att jag är en sån loser!
Sluta. Det är du inte.
Det här är bra. Okej?
Han var en skit.
Ja, men han är bara stressad.
Han lever ett dubbelliv som superhjälte och skit.
Och du som skittorkare, vilket du inte är nu längre.
Och därför ska du få den här.
Nej, jag är inte värdig.
Håll käft. Du är värdig. Du är min superbitch.
Jag är 24 och arbetslös. Jag bor hos mamma.
Superbitch är för stora saker,
som befordringar eller könssjukdomsresultat.
Är du inte Chris Cole-negativ?
Jo. Inte många kvinnor är det.
Men varför är vi i din mammas rum?
Du vet att min mamma skriver artiklar för Vogue
-när hon inte kan avsluta en bok? -Ja.
Vogue betalar inte så bra.
Men hon får en massa snyggt.
-Och hon har aldrig på sig det. -Va?
När du träffar Malcolms föräldrar
bör du ha på dig nåt som… Chanel!
Så du tror att din mammas kläder
passar min kropp?
Jag är byggd som en låda flingor.
Vi provar!
-Är Genie kvar? -Nej, hon åkte hem.
-Mamma… -Ja?
Vad ska jag göra med mitt liv?
-Va? -Jag har slutat.
Jag har slutat hos Chris.
Jag trodde att du skulle fullfölja det här.
Fullfölja… Det är inte mitt fel.
Han tar mig inte på allvar.
Okej. Tar du dig på allvar?
Du tar mig uppenbarligen inte på allvar, eftersom du frågar.
Jag säger bara att du tenderar att ge upp saker ibland.
-Herregud. -Det är sant.
Som tv-manuskursen.
Det är du som säger att…
Affärskursen, dokumentärkursen.
Du sa att producentgrejen var rätt.
-"Producentgrejen"? -"Jag tänker…"
Ta inte illa upp.
Jag står här och får spel nu.
Jag är helt tom.
Jag ber om hjälp, men du skäller ut mig.
-Skäller ut dig? Lägg av. -Du skäller.
-Men det… -Jo!
Du säger: "Vad ska jag göra med mitt liv?"
Typ som: "Vad blir det till middag?"
-Jag har inget svar. -Du hade rätt.
Jag slösade bort två år på honom.
-Du hade rätt. -Jag vill inte ha rätt.
Jag vill bara ditt bästa.
Bra. Tala då om för mig vad som är mitt bästa.
Det vill jag veta.
Bara du kan svara, gumman.
Jag går och duschar.
Duktiga killar.
Är det gott?
Det kommer mer.
Du dödade mig.
"Skjuter terroristälvor."
Det är hemskt.
Hallå?
Är det nån hemma?
Zara?
Herregud.
Jisses! Ursäkta.
Du är… Du är Zaras chef.
Dörren stod… Den var öppen.
Går du alltid bara in sådär?
Tja, jag är berömd, så ja.
Jag söker Zara. Är hon…
-Jobbar du här? -Nej.
Jag bor här. Jag är Zaras mamma.
Är du…
-Är du Zaras mamma? -Ja.
Gick du på dagis när du fick henne?
Zara är ute på ärenden.
-När kommer hon tillbaka? -Om några timmar.
Känns det dumt om jag väntar?
-Nej, inte alls. -Tack.
Köket är där om du är törstig.
Jag ska bara byta om. Jag kommer strax tillbaka.
Ursäkta.
Har du förresten nån tequila?
Ja. Varsågod.
Jobbig dag?
Ja.
Jag städade kontoret, så…
Slå dig ner.
Okej.
Hör jag en sydafrikansk accent eller…
Jag är från Australien.
Känner du Margot Robbie?
Nej.
Det gör jag.
Zara sa att hon har slutat.
Vad bra.
-Ja… -Jag trodde det var jag.
-Att det var mitt fel. -Jaså?
Jag kom hit för att be henne att komma tillbaka.
-Vad bra. -Ja.
-Det gör mig glad. -Mig med.
-Jag vill verkligen ha tillbaka henne. -Ja.
Naturligtvis.
Jag hällde upp till dig.
-Skål. -Ja.
För Zaras återkomst.
Jag hämtar chips.
Okej.
Vi behöver inte Chris.
Han kan inte spela pappa.
Vi ordnar pengar själva.
Be folk om pengar? Det är avskyvärt.
Jag gör det. Ingen match.
Jag brukade gå runt med UNICEF-lådor på Halloween.
Det är nåt liknande.
Jag vet inte, Zar.
Jag uppskattat det,
och skulle aldrig ha skrivit klart utan din hjälp.
Men det är min första pjäs och första chans.
Stella, svik mig inte.
Jag har frågat runt.
Vem då? Du känner ju ingen.
Garderobsdamen säger att jag behöver en ny producent.
En riktig.
Jag är ledsen.
Herregud.
Det var bara ett missförstånd.
Jag har haft så mycket press på mig.
Det är ingen ursäkt.
Jag ska spela in en film och manuset är hemskt.
Varför gör du det då?
För det är en del av en filmserie
och jag har spelat huvudrollen från början.
Har du sett Icarus Rush-filmerna?
Nej, jag har aldrig sett dem.
Har du aldrig sett Icarus Rush-filmerna?
Nej.
Jag är ledsen.
Nej, det är…
Är de baserade på myten om Ikaros?
Dödar han terrorister?
Nej.
Smälter din karaktärs vingar när han flyger nära solen?
Nej, men de bränns
när han flyger nära ett underjordiskt kärnkraftverk.
Hur visste du det?
Det är en Ikaros-grej.
Jag har en bok.
Den handlar om myten om Ikaros.
-Vill du se? -Ja.
Ja.
Är du okej?
Här inne.
Okej.
Ikaros var en mindre karaktär.
Han var son till Daidalos, som var ingenjören
som byggde labyrinten
som kung Minos fångade Minotaurus i.
Dr Minotaurus var min ärkefiende i de första tre filmerna.
Där ser du.
Sen begärde han för mycket pengar, så vi dödade honom.
Här är den. Ta en.
Jag har två.
-Allvarligt? -Ja.
Tack.
Vad har du fått utmärkelserna för?
Mitt skrivande.
Skrivande?
-Ja. -Är du författare?
Riktig författare?
-Zara har aldrig sagt det. -Inte?
Nej.
Det är…
Det är så stökigt här.
Ja.
Berätta om manuset.
Vad tänker du göra?
Jag vet inte.
Jag har tagit fel beslut hela tiden.
Du vill inte veta, det är ingen terapi.
Jag tycker att det är kul. Zara berättar aldrig nåt.
Vad tycker du att jag ska göra?
Jag är inte kvalificerad att ge råd om filmbranschen.
Varför inte? Du verkar vara den smartaste här.
Vad tycker Zara?
Att vi hittar en ny författare.
Det är en bra idé.
Zara är smart. Hon har god smak.
-Är det Zaras pappa? -Ja.
Han avled.
För 11 år sen.
Jag… Jag beklagar.
När jag säger det högt låter det så länge sen.
Ja, men det känns som om det hände igår, eller hur?
Ja.
Min bror…
Jag beklagar.
Det var länge sen.
Vad är det här?
Nej, nej. Det är omslaget på min första bok.
Det är mitt första bokomslag.
-Vad… -Oj!
Vacker.
Nu reder vi ut det här.
Vad är det största problemet med manuset?
Att det har skrivits.
Jag är ingen författare.
Mamma är författare och pappa var författare. Deras grej.
Mamma hade gett ut 100 noveller i min ålder
och jag sitter här och äter munkar.
Sluta gnälla!
Och sluta jämföra dig med din mamma.
Jag vill fråga dig en sak. Vad gör dig lycklig, gumman?
Folk trodde att mina muskler var fejk.
-Att jag hade implantat. -Va?
I tidningen People.
-Ett fyrsidesuppslag… -Nej.
…om min operation.
De kallade mig Muskelfadern.
Inte så kul, faktiskt. Jag fick stämma dem.
Ja. Men de är riktiga.
Titta, de rör på sig.
Ja, de känns äkta.
Det känns som dina.
Det är de.
Men jag har opererats.
-Jaså? -Ja.
Var då?
Precis här.
Jag ramlade.
Jag ser.
Krossat glas.
Ja.
Jag har brutit handen.
-Jaså? -När jag var åtta.
Jag spelade fotboll.
-Spelar du fotboll? -Spelade.
Tänka sig.
Du är så lätt att prata med.
Det är så skönt.
Och du doftar så gott.
Vad har du på dig?
Solskyddskräm.
-Shiseido? SPF 35? -Ja.
Nej, nej.
Herregud, förlåt.
Nej, det är inte det. Det är okej. Jag bara…
Det slog mig. Jag har inte blivit kysst på…
På länge.
Kan jag hjälpa till med nåt?
Du kan sitta still.
Hur fin är klänningen?
Halva priset på Nordstrom.
Så värt det.
Är det shahtoosh?
Ja. Jag bryr mig inte.
Jag har väntat på dig i evigheter.
-Är det en filmreplik? -Ja.
Men nu menar jag det.
Så sexigt.
Hjälp mig med bh:n.
Mamma?
Zara!
-Fan också! -Zara?
-Herregud. -Jösses. Zara, mår du bra?
Ska jag ringa på ambulans?
-Du, Zara! -Gumman.
Om du hör mig,
säg filmen som jag vann Teen Choice Award för.
Hon verkar okej.
Herregud, ni luktar sex.
Kan du sätta dig upp?
-Okej. -Sätt dig upp.
Bra.
-Är du yr? -Jag mår bra.
Okej, vi ringer dr Randy.
Hans hud är så nära mig.
Hans… Ta bort honom.
Jag kan inte titta.
-Klä på dig. -Ta bort honom.
Du rev sönder t-shirten.
-Herregud. -Jag ska klä på mig.
Var du så långt hemifrån på en liten promenad?
Vi diskuterade din framtid.
-"Vi"? -Ja.
Före eller efter du klädde av min mamma?
-Före. -Det var bara sex, Zara.
Vad säger du? Pratar du med mig?
Det var bara sex.
Hej, Chris Cole.
Hej.
Hur vågar du prata om min mamma så?
Är det din t-shirt?
Han hade inget annat.
Min shahtoosh revs sönder.
Det här blir bara värre och värre.
Det bara hände.
-Se på honom. -Se på henne.
Vad är han, 20 år yngre än dig?
Sexton.
-Ursäkta. -Okej, Zara, jag vet…
Det här är inte lätt och det sårar dig.
Men det här är…
Minns du när du piercade ögonbrynet,
jag bad dig att låta bli, men du insisterade
och det var hemskt. Vi grälade och jag frågade varför.
Du sa:
"Det kändes rätt när killen satte in den."
Det här är min piercing.
Så din syn på upplevelsen
är att det kändes rätt när killen satte in den?
Det var en hemsk jämförelse.
-Jag är bara… -Jag kan inte fatta…
Hur mår min favoritpatient?
Hon har hanterats lite ovarsamt.
Inte av en 34-årig skådespelare.
Har du ont?
Obeskrivligt.
Ursäkta.
Väntrummet är lite för fullt med fans.
Vad?
Chris Cole på min mottagning.
-Hejsan. -Kom igen.
-Är du med dem? -Typ.
-Ja. -Nej.
Jag måste bara säga
att du var enastående i Trouble My Brother.
-Tack. -Vem visste att du kunde sjunga?
-Sen barnsben. -Okej.
Jag undrar hur de gjorde tagningen när du klättrade uppför statyn.
Det var inte på riktigt.
-Jisses. -Jag hade sele, men…
-Otroligt. -Ja, det var det.
Fantjejen, kan jag få lite läkarvård kanske?
Doktor.
Titta på lampan.
Jag vill fråga en viktig sak om selen.
-Du, Brooke. -Ja.
Kan vi få ett ögonblick?
Hej då, Chris.
Hej då. Vi ses.
Herregud, ni är inte Jack och Rose. Ut ur bilen bara!
Gå ur bilen.
Vad vill du?
Vill du bli biträdande producent?
Skämtar du?
Kommer du tillbaka och jobbar för mig igen då?
Herregud, Chris. Du får mig att känna mig hemsk.
Vad gör jag nu då? Jag gör ingenting.
Jag vill inte få förtur för att min mamma har legat med en kändis.
Hon har inte legat med en kändis, så nedsättande.
Jag är filmstjärna.
Jag orkar inte.
Jag kom inte hit för att ha sex med din mamma.
Okej?
Jag kom hit för att erbjuda dig det här jobbet.
Det är bara en titel.
Det är inget riktigt jobb, bara ett skitjobb.
Men du är nog redo.
Om det är vad som krävs för att du ska jobba för mig,
så okej.
Jag… Herregud!
Fan!
Hela den här… grejen med min mamma,
den här äckliga sexeskapaden, den är över!
Den måste vara över.
Det ska aldrig hända igen. Aldrig mer.
Okej. Uppfattat. Aldrig mer.
Okej.
Vi ses imorgon.
Zara, kan vi prata?
Inte nu, snälla.
Jag uppförde mig tokigt.
Det får man väl?
Ses vi imorgon bitti?
Jag åker tidigt.
Jag fick tillbaka jobbet.
Som biträdande producent.
Det är väl bra?
SCEN 8
Min far offrade sitt liv för att jag skulle flyga.
Han offrade sig för min frihet.
Jag tänker inte ge upp förrän jag har hämnats.
Innan solnedgången ska jag döda varenda en
om jag måste.
Jösses!
Bryt! Bryt! Bryt!
-Nej… Inga vapen. -Nej.
-Inget skjutande. -Nej.
Vad hände nu då?
-Du. -Vad?
Måste hon ropa "bryt" på franska?
Det är ett ord. "Bryt."
Jag var ju bra.
Du var jättebra. Men de vill inte att du skjuter.
Varför? Det är min motivation.
För att det är till trailern. Inga vapen och skjutning i den.
Varför? Hämnden är del av storyn.
Vi har problem med vapen i det här landet.
Säg åt henne att inte avbryta.
Nej. Jag säger ingenting. Det är första dan.
Du ska prata med din regissör.
Absolut inte.
Hon kallade mig fet.
Hon frågade om du var hungrig.
Du skulle ha hört hur hon sa det.
Hon sa:
"Lunchdags. Hungrig?"
Sluta!
Sa du till henne att vi söker en ny manusförfattare?
Problemscenerna är efter jul. Vi har ont om tid.
Ja, och jag har hittat författaren.
Stella Poms, en riktig författare. Hon gör det.
Jag la manuset i din husvagn, läs det tills imorgon.
Nu kör vi igen.
-Okej. -Okej.
Gå.
Okej.
Det är så jäkla varmt.
Det är för varmt!
Jag kan inte gråta när jag svettas.
Glöm inte att läsa Stellas manus.
Jag gör det ikväll.
Jag förstår inte regissören.
Så jag behöver en tolk.
-Okej. -Och hämta min kemtvätt.
Jag lever drömmen, baby.
CHRIS MIDDAG IKVÄLL?
BROOKE JAG VET INTE…
CHRIS BARA FÖR ATT PRATA.
BROOKE NEJ, TACK. KANSKE EN ANNAN GÅNG.
CHRIS JAG BOKAR BORD.
IFALL DU ÅNGRAR DIG.
Jag kan ta den.
Tack.
Vad hade du gjort om jag inte hade kommit?
Ätit med kyparna.
Jag jobbade här.
Hej.
Gör du allt detta för att äta middag och prata?
Har du på dig den där för att äta middag och prata?
Den har hängt i garderoben i åratal.
Är den för mycket?
Du ser…
Wow!
Det var bra.
Måste vi ha skottlossning på Victoria's Secret?
Det är sexistiskt.
Vilket år är det, liksom?
Men vad vill du ha istället?
Ett telefonsamtal där han avslöjar intimproblem?
Det funkar inte. Han måste döda Rudolf, kolalangaren.
Det här tar kål på mig.
En vän till mig från USC
sålde precis en dokusåpa, The Real Delivery Boys of West Hollywood.
Herregud, jag skulle älska att hattitta på den.
Samma här.
Sen flyttade jag från Storbritannien till LA
för jag ville vara Joan Didion.
Sen mötte jag min man Charlie och han var författare.
-Hur var han? -Charlie?
Han var fantastisk. Toppenkille.
Han var rolig och smart.
Han blev vän med alla.
Han var en duktig författare
och hann inte visa världen
allt han kunde göra, men…
Nog om mig.
Jag vill inte prata mer om mig.
Och du, då?
Har du alltid velat bli skådespelare?
Nej, det var bara en slump.
När jag var yngre bodde vi mitt ute i ingenstans
och min mamma dog när jag var ung.
Det var bara pappa och min storebror i många år.
Sen dog min storebror.
Han hade en hjärtsjukdom som vi inte visste om.
Efter det kändes det inte som ett hem längre.
Så jag flyttade till LA.
Och jag bara…
Vadå?
Inget. Jag har…
Jisses. Vad är det med dig? Vad är…
Varför känner jag mig så förvirrad?
För att jag vill imponera på dig, tror jag.
Men det gör jag inte.
Spelar det nån roll?
Ja. Oftast hela tiden.
Förutom nu med dig.
Jaha. Om det får dig att känna dig bättre
var jag så nervös för att komma hit.
Verkligen?
Jag provade typ 20 klänningar, så…
Vad fick dig att bestämma dig för att komma hit?
Det känns som om vi borde prata om det som hände.
För Zara vet inte ens om det här, så jag måste berätta det.
Okej.
Så jag antar att det som hände…
…inte kommer att hända igen.
Det borde inte göra det.
Det var synd.
Men…
Kan vi vara vänner?
Det vill jag gärna.
Jag också.
Jag har inga riktiga vänner.
-Inte? -Nej.
Jag kom hit när jag var 19.
Jag kände ingen.
Sen blev jag berömd och alla kände mig.
Men… Det gjorde de inte.
Kan du någonsin vara dig själv?
Ja.
Eller…
Jag vet inte.
Det är ingen som har varit intresserad av honom förut.
Har de träffat honom?
Bra poäng.
-Här kommer det. -Tack.
Tack.
Det ser gott ut. Tack.
Bon appétit.
Vill du gå på en promenad efter middagen?
-Var gör man det i LA? -New York.
SPELAS NU UNGKARLSFÄLLAN
Otroligt.
-Är du redo? -Ja.
Va?
Blir du någonsin trött på att spela samma kille hela tiden?
Ja.
Ja, det blir jag ibland.
Men jag är också väldigt tacksam mot den killen
för, det är sanningen,
han är det enda skälet till att alla gillar mig.
Inte alla.
Inte jag.
Nej, inte du.
Och du, då?
Vadå om mig?
Vad skriver den stora Brooke Harwood härnäst?
Du vet inte om jag är bra.
Du har inte läst nåt.
"Han var en ensam ö.
Han hade sänt alla sina skepp till sjöss."
Okej. Jag är imponerad.
Det är vackert.
Tack.
Jag vet inte vem den killen är, men jag tycker synd om honom.
Vem är det om?
Den handlar om oss alla.
Som jag ser det. Det kan vara vem som helst.
-Tror du det? -Ja.
Vi har alla varit öar. Vi har alla varit skepp.
Och livet är en konstant dans utan att vara någotdera.
-Okej. Här kommer reglerna. -Hur skulle du…
-Nej, lyssna på mig. -Ja.
Du får inte krossa mitt hjärta.
Snälla.
Och ljug aldrig för mig.
Och låtsas aldrig att det är mer än det är.
CHRIS DET VAR SOM NIO DEJTER.
DE BÄSTA NIO DEJTERNA JAG HAR VARIT PÅ. GODNATT, BROOKE. C
Vad är det för klädsel?
Ja… Gillar du den inte?
Jo. Men varför?
Vad har du gjort?
Vi måste prata om en sak.
Okej.
Det handlar om Chris.
Okej.
Jag ville inte göra dig upprörd, men vi åt middag ikväll,
Chris och jag. Och…
Jag skulle ha berättat, men det kändes inte lugnt
att berätta sanningen.
Okej. Berätta, det är lugnt.
Vi åt middag ihop för att prata om det som hände, och han är snäll.
Han verkar vara mer intressant.
Mer än du tror.
Nej, det är han inte.
Var det allt? Åt ni bara middag?
Ja.
Jag känner mig hemsk.
Jag visste inte vad jag skulle göra och ljög henne rakt i ansiktet.
Jag smyger bakom ryggen på min dotter.
Det låter underbart.
Hur vet jag att det bara var det?
Bara middag?
De åt middag. De hade inte…
-Sluta. -…sex.
Jag vill inte höra.
Vet du, mellan dig och din dotter
har jag ingen tid till privatliv.
Är du med nån nu?
Såklart jag är.
Men frågade du henne?
Vad ska jag säga?
"Morsan, knullar du min chef?"
Det är så pinsamt.
Så här är det.
Gillar du honom tillräckligt för att säga det till henne?
Min mamma Love in the Afternoon-ade min elaka chef
och nu äter de middag.
Det där var en sån bedårande referens
att det blir gulligt.
Nu hejar jag på dem.
Dessutom vet du inte om de hade sex.
Hon hade Vogue-kläderna.
Okej, de hånglar.
Så som han behandlar kvinnor kommer han att såra henne.
Och då måste jag döda honom.
Han är filmstjärna. Det är inte på riktigt.
Du måste leva lite.
Inget kärleksmöte har någonsin varit rationellt.
Kom igen.
Min hjärna är helt väck!
-Kan vi prata lite? -Okej.
Ursäkta. Alla pratar.
Okej.
Chris behöver lite mer klara direktiv.
Så jag översätter tills vi får en tolk.
Min franska är rätt bra
så länge som jag är i LA och inte Paris.
Ja. Det vore bra om jag kunde prata franska.
Oui, oui.
En sak till.
Chris gillar när regissörer är hårda mot honom.
-Okej. -Jag översätter
med lite tuffare ord.
-Okej. Bra. -Très bien.
Okej.
Tagning.
Ariadne.
Jag fryser.
Prata med mig, soldat!
-Jag fryser så. -Du!
-Jag fryser. -Håll ut!
Öppna ögonen. Titta på mig. Håll dig vaken!
Du måste hålla ut.
Dags att flyga.
Okej. Bryt.
Bryt. Okej.
-Ja. -Okej.
Vad hände nu då?
Okej.
Bra, men scenen kräver mer känsla.
Varsågod.
Det suger. Hon behöver mer.
Visa dina äkta känslor.
Din prestation är skit.
Hon tror dig inte.
Oroa dig inte för hur du ser ut.
Det är okej att vara ful när man är känslosam.
Du måste se på soldaten
som om hon är en av kvinnorna du har bedragit
och du måste visa din fula insida
och din djupa ånger
för vilken skitstövel du är mot kvinnor och hur du utnyttjar dem.
Okej.
Soldater…
Hur du använder kvinnor som soldater.
-Okej? -Kvinnor som soldater.
-Okej. -Så sa hon.
Ja.
Visst.
-Okej? -Okej?
Ja. Okej för mig? Ja.
Bra.
Det blir toppen.
Det var vad hon sa.
Det var bra sagt.
Det var jättebra.
-Jag gillar henne. -Jag med.
#MeToo.
Det betyder inte det.
-Tidskoll. -4.04.
Okej.
-Går du direkt till välgörenhetsfesten? -Nej, hem först.
Fick du min plus en?
-Har du nåt namn? -Behövs inte. De är med mig.
Regissören och jag har en författare.
Stella?
Nej, hon är inte rätt.
Vi har hittat en bra.
Men gillade du Stellas manus?
Ja.
Hon är duktig.
Men hon skrev för många scener med pappan.
Det är inte hans story.
Okej. Tidskoll.
4.52.
Herregud.
Gå upp.
Nej.
Isbadet är min utmaning.
Jag ska stanna här hela dan. Ge mig en kudde.
Jag ska sova här.
Det är annorlunda.
Bara annorlunda.
Vi har grälat mycket…
Han är bara Malcolm. Ni är jättefina ihop.
-Hej. -Hej, gumman.
Hej.
Jag trodde inte att vi skulle ses. Jag har bråttom.
Okej. Den kroppen tränar pilates.
Och tack för den här.
Hur gick det med Malcolms föräldrar?
De gillade nog klänningen mer än de gillade mig.
De älskade säkert dig.
Men jag måste gå. Ha så kul. Hej då.
-Hej då. -Okej.
-Det var snabbt. -Ja.
Otroligt att han anlitade en författare utan att prata med mig.
Malcolm har inte skrivit än. Det är konstigt.
Eller hur?
Han är säkert upptagen.
Titeln biträdande assistent är bara skräp.
Den är påhittad.
Jag har ingen auktoritet alls.
Jag är bara passopp.
Vet du vad? Jag vet vad det är.
Jag råkade göra illa hans mamma med stortån under bordet.
Jag är så trött på det här.
Jag bara bossas runt av alla.
Men du får väl anseende från det här?
Det är en otrolig start.
Njut av det.
Har du mer vin som jag kan njuta av? Tack.
Det finns mer i baren. Kan jag också få?
-Ja. -Jag är strax tillbaka.
-Genie! -Ja!
Raka armhålorna. Vi ska ut.
KLIMATGALA
Nu kör vi.
Hej.
Ursäkta.
Zara Ford.
Jag är Chris Coles assistent.
Jag skulle inte vara med ikväll,
men Chris ringde just
-efter sin dietist. -Hej.
Han har svårt att göra egna val
-angående sånt. -Det gör jag.
Tyvärr. Ni är inte på listan.
Som jag sa förut är jag hans assistent.
-Han ringde mig just. -Ja.
Som jag sa förut är ni inte på listan.
Ni rankar väl efter vikt?
Hon är viktig.
Jag visste inget förrän nu.
Kom hit, gumman.
Jag ser dig. Vem sårade dig?
Var det mamma eller pappa?
Hallå. Hej, Jesse! Det är Chris publicist.
Det är Chris publicist och… Kan du få in oss?
Det här är… Chris ringde efter sin dietist.
-Ja. -Var är Larissa?
Hon är gravid.
Gravid.
Hon kan naturligtvis jobba när hon är gravid,
för en gravid kvinna kan göra allt.
-Hon fick veta det idag. -Ja.
-Och nu ska hon föda. -Ja.
Jag råder dig att inte ringa, det skulle hon inte gilla.
Det här är inhopparen.
-Hej. -Och du är?
Clarissa Mia Thermopolis, till er tjänst.
För att råda i snacksfrågor.
Jaha. Förklara senare.
-De är med mig. Kom. -Tack, Jesse.
Det där var så oschyst för kvinnor.
Väntar ni på att jag kommer för att börja hångla?
Okej.
Vi måste börja släppa in folk.
Ett ögonblick.
KLIMATGALA
Du ljög för mig.
Jag tänkte berätta allt.
-Jaså? -Ikväll.
Vilken lögn då?
Det här, eller att du ska skriva om filmen?
-Hon har bra idéer. -Nej.
Jag är ledsen. Jag borde ha berättat. Det var dumt.
Jag trodde att du var smartare.
Att falla för den här kärleksbombningen.
Du struntar i mina känslor.
Ursäkta, Chris. Du ska fotas.
-Okej. -Ja.
-Ursäkta. -Lycka till.
-Det är inte hennes fel… -Säg inget.
-Okej. -Kom hit och sänk rösten.
Jag har brytt mig om dina känslor hela livet.
Ja.
Jag var alltså en börda.
-Förlåt! -Börda?
-Det har jag inte sagt. -Det känns så.
Kom igen, Zara.
Vad är det värt? Är det för sex?
-Vad är det för? -Sex?
Okej.
Kom med mig.
Det är mer än så, gumman.
Mer än så. Nej, det är det inte.
-Tyvärr är det inte det. -Jo.
Alla tjejer han dejtar tror att det är nåt mer.
-Det här är annorlunda. -Lyssna.
Alla fattar att han utnyttjar kvinnor.
-Varför kämpar du för det här? -Du har fel.
Jag börjar få känslor som jag aldrig trodde jag skulle få uppleva.
Jag har inte känt så sen din pappa.
Va?
-Okej. -Nej! Du sa inte det där!
Vad är det för fel på dig?
Otroligt att du sa det där!
Du får inte jämföra honom med pappa!
Det är min pappa! Sluta!
Betyder jag ens nåt för dig?
Naturligtvis gör du det.
Men jag förstår inte varför jag måste välja.
Du får inte båda.
-Varför? -För jag är inte du.
Jag är ingen Pulitzer-vinnare
med nationella utmärkelser, okej?
Vad är det här?
Du förstår inte, mamma.
Du kommer aldrig att förstå hur det är att vara din dotter.
Jag kommer aldrig att kunna mäta mig med dig.
Han valde dig istället för min författare.
Du tog det från mig.
Jag visste inte att jag tog nåt från dig.
-Det gjorde du. -Jag är ledsen, det var inte med flit.
Om du blir ihop med honom måste jag flytta.
Ja, det var nog inte så bra att du flyttade in.
Okej. Zara.
-Hur är det med er? -Hej, Malcolm.
Jag tar den.
Tack.
Hej.
Är du okej?
Nej, faktiskt inte.
Hur mår Zara?
Hon sover över hos Genie.
Vi har inte gjort nåt fel.
Förutom några små lögner kanske…
Små?
När får jag träffa dig?
Jag åker till Big Bear för att hälsa på min svärmor
och göra i ordning inför jul.
Så jag vet inte, efter helgerna kanske.
Och nyårsafton?
Chris.
Zara kanske har rätt, jag kan inte insistera och…
Jag måste ta hand om min dotter och allt är bara…
Det är lugnt.
Okej. Tack.
Bara…
Vila bara upp dig och oroa dig inte för det.
Okej? Vi ses efter jul.
Visst.
Så god jul på dig.
Du med.
Älskar dig.
Hej då.
Ja?
Får jag träffa dig?
Nu?
Det känns konstigt.
Det känns som om båda bedrar mig.
Jag är väl inte galen?
Nej, det är du inte.
Det är din mamma och din chef.
Det är konstigt.
Särskilt eftersom du vet allt om Chris.
-Ja. -Ja, så är det.
-Men å andra sidan… -Tack.
…har kanske inget av det här med dig att göra.
Hur som helst, är det lugnt.
Men det känns så konstigt.
Så jag vill komma tillbaka
och bo hos er efter helgerna.
Vad har ni för planer för helgerna?
Ska ni åka till Chicago till Malcolms familj?
Vi vet inte riktigt än.
Jag kanske åker dit själv.
Vad bestämde du och Chris?
Jag sa att det skulle kännas för obekvämt för Zara.
Om du vill ha honom här, bjuder du in honom och hon kommer över det.
Jag skulle vilja det, men…
Det vore inte rätt. Hon var så upprörd.
Jag känner Zara. Jag pratar med henne. Jag kan trolla.
Jag kan nog övertala mitt barnbarn
att låta BussFeeds läckraste man komma till jul.
Du får inte googla honom.
Jag vet. Men jag kan inte sluta nu.
-Det leder inte till nåt bra. -Han är så…
Han är säkert ännu läckrare i verkligheten.
-Sluta. -Eller hur? När han rör sig.
-Du vill ha honom här mer än jag. -Ja.
Ring honom.
-Du måste uppföra dig inför honom. -Okej.
Du är inte kul.
-Hej, gumman, vad roligt att du är här. -Herregud.
Han jämfördes med pappa.
Han var snygg, han.
Din mamma har bara gråtit sen hon kom hit.
Vet du hur länge jag har försökt att få henne att ha ett liv?
Tror du att det var lätt efter din fars död?
En 13-åring kräver mycket uppmärksamhet.
Det är inte mitt fel att hon inte dejtade.
Nej, men hon träffar nån nu och du vill förhindra det.
Det är inte vem som helst, det är att det är han.
Han är självcentrerad, självisk och…
Han är en riktig diva.
Jag vet, gumman. Det är du med.
Jag fattar inte varför hon plötsligt behöver en kille.
Hon behöver ingen kille.
Och du behöver inte veta allt.
Jag liksom tycker att jag borde det.
Tänk om Chris gör henne lycklig?
Det är hennes liv.
Jag vill inte att hon ska bli sårad. Hon är min mamma.
Din mamma? Är det allt?
Vad annars?
För ett barn, skulle det vara allt.
Men för en ung vuxen, skulle hon även vara en kvinna.
Är han här?
Jag bad henne att bjuda honom, så skyll på mig.
Farmor.
Jag vet hur du känner, men lyssna på mig.
Jag älskar dig.
Jag vill se vad som händer.
Jag vill inte heller att hon ska såras.
Och jag är bra på att bedöma folk.
Och det här är mitt hem och det är jul.
Och din tjuriga attityd tar kål på oss alla.
Nu ska vi ha trevligt och du ska vara vuxen.
Kan du inte det, så låtsas.
Okej.
Vad jag älskar dig.
Jag tappade bort min grupp.
När jag gick på toa, tror jag.
Det var beckmörkt
och jag tänkte att det enklaste vore att korsa den.
-Öknen. -Utan vatten?
Inte en droppe.
-Är du… -Det är sant.
Det är helt sjukt.
Det var min medelålderskrissemester.
Det var det galnaste jag har hört.
Ja, men en bra historia.
-Otrolig. -Jag har tur att jag sitter här.
Jag har gjort en hel del galet på film.
Vissa riktigt dåliga.
-Tro mig. -Ja.
-Zara vet. -Beneath the Sea.
-Herregud. -Vadå?
Börja inte det här.
-Chris. -Kom igen.
Vad är Beneath the Sea?
Zombier som förvandlar hjärnan till tång.
-Förvandlar hjärnan till tång. -Tång.
Tänk att du inte gillade den.
-Vadå? Tång? -Herregud.
Jösses.
Men allvarligt, vad jag ville säga var
att jag har gjort mycket på film, men lite i verkligheten.
-Ja. -Så, skål.
-Du är en riktig legend. -Du med.
Det är hon allt. För Leila.
Skål.
Tack så mycket, allihop. Det är så kul att vara här.
-Vi är glada att du är här. -Tack.
Jag har inte haft någonstans att vara på jul på evigheter.
Men Comosjön med George Clooney, då?
-Zara. -Jag…
Allvarligt?
Ni vet vad jag menar. Inte ett ställe, utan ett hem.
Tack.
Utan er, vore jag en väldigt sorgsen man.
Väldigt sorgsen, väldigt berömd.
Herregud.
Det här är mitt liv.
-Du varnade mig. -Varje dag. Det är mitt liv.
Det är kamomillikör.
-Från Sorrento? -Marchetto.
-Salud. -Salud.
Okej.
Vad tycker du?
Han är ett kap.
-Eller hur? -Ja.
Jag skulle vilja veta hur han ser ut naken.
Nej!
Det skulle döda mig.
Skulle du inte döda honom?
Och dö lycklig.
Det här börjar bli allvarligt, det märks.
Börjar det bli allvarligt?
Ja, typ… Jag…
Jag vet inte.
Men jag vill inte gå igenom vad jag gick igenom med Charlie.
Men Charlie dog så ung. Det var hemskt.
Jag menade inte det. Jag bara…
Jag har aldrig berättat det, men vi hade problem.
Innan han fick sin diagnos.
Stora problem. Sa han nåt?
Nej.
Han ville inte vara gift med mig. Han ville skiljas.
Charlie.
Jag är ledsen.
Det var en svår tid för Charlie.
Innan han blev sjuk.
Han hade skrivit boken i tre år.
Den floppade.
-Sen kom min bok ut och… -Ja.
Jag vet att han var stolt…
Det var svårt för mig.
Ja.
Jag såg honom sjunka
och försökte dra upp honom utan att lyckas.
Det förvärrade det bara,
och då förminskade jag mig för att han inte skulle känna sig liten.
Sen blev han sjuk.
Och vi pratade aldrig mer om det.
Men det hängde i luften mellan oss.
Jag stannade, höll hans hand och älskade honom.
Jag vet.
Och han dog.
Har du burit på det här i alla år?
Varför har du inte berättat?
För jag…
Vet du inte att du är som en dotter för mig?
Vet du inte det?
Jag vill se dig lycklig.
Jag vet.
Gör killen där uppe dig lycklig?
Ja, jag mår bra tillsammans med honom.
Det är helt ologiskt.
Men det känns underbart.
-Är det logiskt? -Ja.
Och om det tar slut imorgon, tror jag att jag klarar det, men…
Jag vill inte behöva honom.
För om det tar slut, gör det ont.
När det tar slut gör det ont.
Slutet kan du inte påverka.
Du gillar att vara med killen,
det är början och slutet.
Imorgon kommer i vilket fall.
Okej.
Jag tycker att vi röstar.
Jag röstar ja.
-Jag röstar ja. -Utmärkt.
Det skålar vi för.
Titta!
-Den är jättefin. Älskar den. -Ja.
Tack så mycket.
Varsågod. God jul.
Få se.
Men titta.
"Zara Ford - Biträdande producent."
-Ja. Den är jättefin. -Ja.
-God jul. -Bra gjort.
Okej. Till dig.
Tack.
BROOKE HARWOODS ANTOLOGI
Vad?
Jag tog dina artiklar från New Yorker och Vogue.
Och alla dina noveller på ett ställe.
Gjorde du allt det här?
-Gillar du den? -Tack. Jag älskar den.
-Okej. -Tack.
-God jul. Varsågod. -Tack.
Och nu då?
Jag tar den åt dig.
-Går det bra? Den är tung. -Ja då.
Det går bra.
Tack.
En kram till.
Tack för allt.
Det var så trevligt. Tack.
-Du är en ängel. -Tack.
Det var bästa julen någonsin.
Om hon inte gjorde det, skulle du veta.
Vi ses hemma.
Okej.
Zara.
Vad är det?
Inget. Allt är bra. Vi ses hemma.
Ja.
Okej. Kör försiktigt.
Ni med.
-Ja. -Ja.
Kan vi? Jag vet vem som kan…
Det vore kul.
Visst.
Jag går gärna. Jag vill dansa.
Hej, gumman.
Vi tänkte beställa mat. Vad sägs om thaimat?
Jag är utsvulten.
Jag tycker inte att du ska stanna, Chris.
Kom igen.
Vad är det nu?
Du lurade mig nästan.
Hela julen.
Du lyckades nästan.
-Okej. -Vad menar du?
Du ville bara ha lite kul med min mamma,
tillbringa julen med nån, vem som helst.
Nu ska vi inte säga saker som vi ångrar.
Du tror att du känner honom, men det gör du inte.
Vet du att jag måste köpa 500-dollarslotion från Japan
bara för hans armbågar?
-Okej. -Jag har eksem där.
Han tvingar mig att köpa presentkorgar till hans hundar på födelsedagar
och halvårsdagar
och betala för dem själv, annars blir de inte överraskade.
Överraskningen är själva poängen.
-Men jag … -Jag kan inte…
-Jag kan… -Va?
Köper jag inte en luftrenare får jag sparken.
En enda gång.
Varje gång jag gör nåt fel
måste jag skriva en skriftlig ursäkt.
Gör jag inget fel, vill han ha en ändå.
Är det sant?
Herregud, jag rycktes med.
Det var inte ens vad jag ville säga.
Det som gör mig mest upprörd
är att varje gång han gör slut med en kvinna,
varje gång…
…ger han dem samma par diamantörhängen.
Han har redan köpt dem åt dig.
Vad säger du? Det är inte sant.
Sluta.
Herregud.
Vänta lite.
Zara, det är inte… De var en present.
Innan jag kom på boken
fick jag panik…
-Jag visste inte vad jag skulle köpa. -Sluta.
Bara sluta, Chris.
Tog han dig till New York Street?
Du ska gå nu.
-Brooke, jag… -Hon bad dig att gå.
Du ska gå nu.
Okej.
Det var förödmjukande.
Hur visste du om New York Street?
För jag är vanligtvis den
som får ringa studiovakten för att släppa in honom.
Det här… Jag vet inte.
Det här… blev fult, och jag hanterade det inte bra,
men jag ville få dig att förstå hur han verkligen är.
Och du vet hur han är.
Ja, jag känner honom väl.
Men efter att jag har jobbat för honom i två år
och faktiskt brytt mig om honom,
så känner han mig inte alls.
Jag kanske inte känner dig heller.
Jag önskar att du hade gjort det annorlunda.
Det här är…
Jag vet inte ens var jag ska börja.
Jag, typ…
Jag hittade örhängen i Chris väska till min mamma.
Och du vet vad det innebär, för…
Zara, kan du sluta, snälla?
För en sekund.
Var är Malcolm?
Kan jag sova hos dig om han är borta?
Vi har gjort slut.
För tio dar sen.
Va?
Men jag sov ju över här.
Ni var tillsammans då.
Nej, det var vi inte!
Okej? Jag bara… sa inte det.
-Varför inte? -Jag vet inte.
Jag trodde inte att du skulle oroa dig för mig.
Eller bry dig, faktiskt.
Säger du att jag inte bryr mig om dig?
Det har handlat mycket om dig på sistone, Zar.
Och inte bara på sistone.
Jag vet att du är upprörd och inte menade det där.
Det är så elakt.
Jag menar det faktiskt.
Okej? För jag sa att vi bråkade.
Men inte en gång frågade du hur jag mådde.
Tycker du att jag är en sån hemsk vän
att jag inte skulle bry mig om det du går igenom?
Hör du inte dig själv?
Du får det att handla om dig själv nu
när jag berättar.
Det handlar bara om dina känslor.
Det är tröttsamt.
Jag älskar dig. Men jag är trött.
Jag bara… kan inte.
Jag kan inte längre.
Hej, Zara.
Det är okej.
FÖRINSPELAT TIME SQUARE - NYÅRSAFTON - NEDRÄKNING
MYTOLOGI
Hej.
Gott nytt år.
Hej.
Det här är för ett antagligen hemskt avslut
och ett helt säkert faktum att jag har varit en hemsk vän.
Vilken bitch, du har återanvänt den.
Jag är hemsk.
Inga försonande egenskaper.
Det enda du är bra på är snacks.
GOTT NYTT ÅR TIMES SQUARE - NEDRÄKNING
-Gott nytt år. -Gott nytt år.
GOTT NYTT ÅR. ÖNSKAR DIG ALLT GOTT. JAG ÄLSKAR DIG.
Är det din mamma?
JAG ÄLSKAR DIG OCKSÅ.
Du kunde ha varit chef på Bloomingdale's,
men du är här. Och är på väg att sprängas i luften.
Vi har ett problem.
Chris? Det är Zara.
Vad händer?
Chris?
Vad gör jag?
Varför ska jag spela hjälte?
Alla som jag har älskat eller brytt mig om vägrar att prata med mig.
Jag borde spela skurken.
Du är ingen skurk, Chris.
Du bara uppför dig som en ibland.
Hatar hon mig?
Nej, hon hatar inte dig.
Hon är upptagen.
Hon ska flytta till Princeton för att undervisa.
Ja.
Zara.
Jag vet att du inte tror mig, men örhängena
var bara örhängen.
Okej, jag funderade på
att göra slut, men bara av vana,
för jag flyr alltid från det som är för bra.
Sen fick jag idén att göra boken till henne
och tänkte bara på hur glad hon skulle bli
och på hur jag ville göra henne glad och…
Jag glömde bort dem.
Jag glömde bort örhängena och att de låg i väskan.
Och studion, kom igen, jag åker alltid dit
när jag flyr från fotografer, det enda stället.
Det finns inte många ställen.
Jag är svårdejtad.
Svår att jobba för också.
Ja.
Det är för sent, men…
Berätta det för henne en dag.
Zara, New York…
Jag överdrev.
Förlåt.
Det var annorlunda med din mamma.
Varför var det annorlunda?
Jag har aldrig blivit kär i New York förut.
Slutar du ändå?
Ja.
Jag ska se till att du tas omhand.
Som alltid.
Tror du att du kan vara redo om en kvart?
Ja, jag föddes redo.
Okej.
Du, Zara.
Ja.
Tack.
Du är bra som producent.
-Hallå. -Hej.
-Du ska verkligen åka. -Jag förbereder mig.
Säg till om du eller Genie vill ha dem, annars ger jag bort dem.
Hur går filmen?
Okej. Varför tog du…
Varför tog du Princeton-jobbet?
Jag behöver en förändring.
Det blir en lättnad att inte skriva på ett tag.
Hur så?
Så det har inte med Chris att göra?
Nej. Du hade rätt om honom.
Jag…
Ja… Han tvingade mig att göra allt det där.
De skriftliga ursäkterna, alltihop.
Men jag… Jag vet inte.
Under livets gång
har jag gjort mycket värre.
När jag var sju fick jag dig att bära mig uppför Eiffeltornet.
Herregud, det stämmer.
Och du skrek hela vägen.
Du måste sitta hos mig tills jag somnade
varenda kväll tills jag var 12.
Du fick aldrig nåt för det.
Du begärde aldrig nåt tillbaka.
När pappa dog
var jag bara en olycklig 13-åring
som tog ut alla problem på dig.
Jag tänker på alla ungar
som har stora drömmar
och föräldrar som hindrar dem.
Och sen finns du.
Jag vet att vad jag än gör i mitt liv…
…så har jag dig…
…och jag är lyckligt lottad.
Det tog mig lång tid att inse
att din lycka inte tar ifrån mig nåt.
Det borde vara självklart och du förtjänar att känna dig lycklig
och levande och sedd.
Och äntligen… ser jag dig, mamma.
Det gör jag.
Du.
Jag älskar att vara din mamma mer än allt i världen.
Jag vet.
-Så… -Ja?
Inte för att byta ämne, men…
Byt det, fort.
Och Chris?
Nej, det är över.
Det är över. Slut.
Till verkligheten igen.
Jag vet att du inte gillar pasta längre. Ska semolinamjöl vara bättre?
Det hänger inte på mjölet.
Jag är allergisk mot kolhydrater.
Ingen är allergisk mot kolhydrater. Kanske gluten…
Många är faktiskt allergiska.
Är du säker på det här?
Det här går bra.
Lita på mig. Det är dags.
-Kom igen. -Jag tror jag stannar här.
Sluta. Ge mig väskan.
Kom, så går vi.
Jag lovar, det… Vi ska ha kul. Det blir roligt.
Ja.
Kom nu.
Det blir jättebra.
Titta, ingen bryr sig.
Du är bara en kille i sammetsjacka i en mataffär.
-Det är mocka. -Mocka? Jaha.
Ingen ser mig.
Du hanterar det bra.
Vad händer?
Jag vet inte. Alla är bara normala, antar jag.
Inte en chans!
Ja!
Vad heter de nu igen?
Kiwano. Horngurka.
Vad är de för?
För min demens.
Du är inte ens dement.
Bara för att jag äter horngurka och de säljs bara här.
Så skynda dig, jag behöver tre.
Okej, jag är strax tillbaka.
Vill du ha några ekologiska avokador?
Ja, naturligtvis.
Är alla ekologiska?
Jag tror det.
Chris! Kom igen.
Jag trodde de var en dryck.
Brooke?
Hej.
Vad gör du här?
Leila sa att hon brådskande behövde horngurka
för att kurera sin demens,
vilket jag nu inser var absurt.
Zara. Vad håller du på med?
Okej, det här är… Hur ska jag säga?
Hur ska jag säga?
Jösses. Jag hade fel.
Jag är ledsen.
Ja. Det var svårt.
Jag menar, jag är ledsen.
Jag uppförde mig opassande.
Jag var lite…
Alla är ledsna, vi älskar varandra och det är gulligt.
Vi älskar varandra.
Vi gjorde fel och förlåt, bra.
Inget av det här är normalt och det är nog därför det funkar.
Mot alla odds är ni två rätt söta ihop.
Det kanske inte är vad jag tänkte mig för nån av er, men…
Jag ville säga att ni förtjänar en riktig chans
och att jag inte står i vägen.
Fixade hon just ihop oss? Blev vi ihopfixade?
-Duktig, eller hur? -Ja.
Mycket. Hon är min dotter.
Okej, då kilar jag hitåt.
Ha så kul, ni två.
Jag vet inte vad hon planerade,
men jag hade inget med det att göra.
Kan jag bara få säga en sak? Bara en.
Javisst. Vadå?
Hela livet har jag tagit folk för givet.
Okej? Och ärligt, tills jag mötte dig
insåg jag inte vad jag var.
Vad var du?
En ensam ö.
Jag vill inte vara en ensam ö, Brooke.
Jag har inte infrastruktur för det.
Jag vet inte vad det här är. Det är bara…
Det här blir inte lätt.
Och? Vem bryr sig? Varför inte prova?
Slutet kan vi inte påverka.
Varför pratar vi ens om slutet?
Vi har inte börjat än.
Kom igen.
Okej. Vad vill du göra?
Vill du verkligen veta?
Jag vill ta en vagn,
och skriva en lista
och gå till flinghyllorna där borta
för de ser fantastiska ut och jag skulle vilja…
Har du aldrig sett flinghyllorna?
Inte så. Affären är otrolig.
Det är den coolaste affären jag har sett.
Jag får inte chans att handla ofta.
Och särskilt inte med nån jag gillar.
Så kan vi börja där?
Det verkar vara en bra start.
Sätt på duschen!
Sätt på åskan.
Låt dem stanna så länge de vill.
Statisternas övertid står Chris för.
Tack.
Ursäkta mig. Vem är där inne?
Är det Chris Cole? Är det sant?
Vad snackar du om?
De enda där inne är min mamma och hennes kille.
ETT ÅR SENARE
ANDRA GÅNGEN
Dags för tagning.
Just det.
Kan du skicka en digital kopia till mig och regissören
och en utskriven kopia till Chris för han läser inte digitalt.
Dessutom vill jag prata med produktionsledaren.
Jag vill prata om den nya repliken.
Jag har ett par frågor.
Och en kopp kaffe när du kan.
-Uppfattat. -Tack.
-Vilken tid är det ikväll? -Sju.
-Är du redo för nattens tagning? -Ja, såklart.
Jag har aldrig sett dig vaken en hel natt.
Det säger inte din mamma.
Jag menade inte så.
Ut!
Ut från mitt kontor!
-Jag menade inte din mamma. -Nej.
Vet du vad? Jag skämtade.
Tyst.
-Förlåt. -Kom inte in igen.
-Ledsen. -Nej.
Vi ses ikväll.
-Okej. Älskar dig. -Detsamma.
Undertexter: Lena Marie Larsson