EN DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
SAN DIEGO, KALIFORNIEN 2013
FATTIGDOM SUGER PHOENIX, ARIZONA
Där är han.
Håll er utom uppsikt.
-Personen i fråga är på plats. -Uppfattat.
Det skulle kunna urarta fort.
Han lämnar bilen.
Blå keps. Kortärmad beigefärgad skjorta. Blå jeans. Vita sneakers.
Bob, varför inte bara säga att du inte är D.B. Cooper?
Vid thanksgiving 1971 beordrades ett Northwest-flyg…
FBI kunde inte lösa fallet…
Cooper blev ökänd när han kapade planet
och hoppade ut med fallskärm och 200 000 dollar i kontanter.
…våghalsen D.B. Cooper.
D.B. Cooper.
-D.B. Cooper. -D.B. Cooper.
Förmodligen den smartaste och fräckaste kaparen genom tiderna.
Det är otroligt att det har gått 50 år sedan D.B. Cooper kapade planet.
Det är än idag den enda olösta flygplanskapningen i vår historia.
Han åstadkom nåt fantastiskt.
Han kom undan med det,
revolterade mot staten och skadade inte några civila.
FLYDDE MED FALLSKÄRM!
Därför har han blivit en legend.
Enligt vittnen befann du dig i Oregon vid kapningen. Stämmer det?
Vi är säkra på att vi har hittat D.B. Cooper.
Vi har över 100 bevisföremål.
Det rör sig om en man med flera identiteter – en bedragare.
Jag vill att sanningen ska komma ut.
Om det svider, så låt det svida.
Fallet är ett maratonfall.
Det är en uppoffring och ett gatlopp. Man ifrågasätter sitt eget förstånd.
Man är tvungen att tro på det omöjliga.
Jag jobbar inte med teorier, folktro och sagor. Jag vill ha fakta.
Hallå?
En grupp som utreder kalla fall är säkra på
att du är den ökände D.B. Cooper.
Ökänd eller känd? Säger man inte "känd"?
Okej.
DEL 1 TA PENGARNA OCH HOPPA
LOS ANGELES, KALIFORNIEN
Jag har jobbat med fallet i tio år. Det är rekord.
En fråga som jag ofta brukar få är: "Varför"?
Varför antog jag och min fru oss ett 50 år gammalt kallt fall?
Det har påverkat hela familjen.
Jag och min fru har varit frustrerade.
Barnen har växt upp,
och vi har lagt mycket pengar på allt detta.
Men familjen ville inte ge upp. Vi trodde alla att vi visste sanningen.
Det Cooper gjorde var riktigt avancerat, men han utförde det på ett perfekt sätt.
Inte minst med tanke på att det skedde på onsdagen före thanksgiving,
en av årets populäraste resdagar.
PASSAGERARE NORTHWEST ORIENTS FLIGHT 305
För 50 år sen var jag andraårsstudent på University of Oregon.
Jag ringde föräldrarna
och sa att jag skulle ta ett kort flyg från Portland till Seattle.
Det var soligt men samtidigt molnigt.
Jag klev på där bak och satt på vänster sida.
Jag tänkte inte på de som satt bredvid mig förrän vi lyfte.
Jag såg att han som satt bredvid mig bar solglasögon.
Jag tyckte att det var lite udda.
"Vem tror han att han är?"
Flygresan från Portland till Seattle är så kort.
Man hinner knappt ta nåt att dricka.
När planet har lyft,
ger en skum man en lapp till en flygvärdinna.
Jag ignorerade honom.
Och då sa han…
FLYGVÄRDINNA
"Jag vill att ni läser lappen."
Texten var tryckt:
"Fröken, jag har en bomb i portföljen. Jag vill att ni sätter er bredvid mig."
Detta är början på den häpnadsväckande historien.
Jag minns att hon sa nåt och reste sig för att gå till telefonen.
Men jag visste inte vad som pågick.
Han ber om 200 000 dollar och fyra fallskärmar.
Pengar är en sak, men fallskärmar? Varför vill han ha fallskärmar?
Han var smart. Han bad inte om en eller två.
Han bad om fyra.
Han trodde att de skulle lura honom med en attrapp så att han skulle dö,
men genom att be om fyra stycken trodde de att han tänkte ta gisslan.
Det var smart gjort.
SPÄNN FAST SÄKERHETSBÄLTET
Piloten säger: "Det är fel på motorn. Bränslet kommer att ta slut.
Flytta er framåt i planet."
Där och då visste jag inte vad som pågick.
Vi är i luften. Det fanns inget att oroa sig för.
Cooper ville inte att planet skulle landa förrän allt
var förberett på flygplatsen,
så planet flög i cirklar.
Det börjar mörkna. Det är på väg att bli en stormig natt.
När kaparen visste att hans krav hade tillgodosetts:
200 000 dollar i kontanter, en miljon dollar i dagens penningvärde,
samt fallskärmar som väntar på honom, landar planet i Seattle.
Krypskyttar bevakar planet.
Cooper ber flygvärdinnan att dra för fönstren. Planet blir mörkt.
En flygvärdinna tar emot pengarna från en agent.
Sen går hon och hämtar fallskärmarna, medan passagerarna kliver av.
Det är nån kilometer till terminalen, så vi blir upphämtade med buss.
Den kör oss till flygplatsen.
Trettiosex passagerare klev av planet igår.
Kvar ombord fanns besättningen och kaparen.
Där ute väntar säkert 100 reportrar.
FBI-agenter intervjuar allihop.
De sa: "Ert flyg blev kapat." Det var första gången jag fick höra det.
Besättningen berättade inte vad som hände, förmodligen för att undvika panik.
Vi visste ingenting. Vi flög omkring i två och en halv timme.
Ingen visste vad som pågick.
-När fick ni veta? -Efter landningen. När de kom med pengar.
Kaparen, klädd i kostym,
begärde 200 000 dollar
och bar på en portfölj som han påstod innehöll sprängämnen.
Jag såg ett batteri med sex dynamitgubbar runt sig.
Och han sa till mig:
"Allt jag behöver göra är att fästa kabeln till den här prylen,
så dör vi allihop."
När jag kom hem, insåg jag vad som hade hänt.
Att jag hade suttit i närheten av…
…en bomb.
På hösten 1971, när kapningen ägde rum,
var det väldigt annorlunda att flyga jämfört med idag.
Att gå in på en flygplats var lika enkelt som att handla mat.
-Hej. -Hej.
-Destination? -Vi kan väl säga "där det händer".
Jag gillar att få frågor om flygplatssäkerheten på 70-talet.
Som jag minns det var svaret:
"Vilken säkerhet?" Jag minns ingen alls.
Det fanns inga metalldetektorbågar, man fick behålla skorna på.
Inga hundar var där.
Det var ingen som visiterade en eller så.
Man gick in, betalade 20 dollar och tog ett flyg till Dallas.
Så lätt var det.
Och det gjorde Cooper.
Han köpte en biljett samma dag. Det var väldigt vardagligt.
Detta var precis innan det blev vanligt att ta flyget.
Man ville att det skulle vara kul att flyga.
Vad är det där för flygning?
En champagneflygning.
Tyvärr blev flygvärdinnorna sexualiserade.
FLYGKONST
När du möter en flygvärdinna från Braniff International på planet,
är hon klädd så här.
I början av 70-talet har flygvärdinnor det riktigt jobbigt.
De blir ständigt sexuellt trakasserade.
De får inte lika mycket betalt som sina manliga kollegor.
De har ett tajt schema,
och kraven på deras utseende är rigorösa och orättvisa.
Hon är inte bara söt, hon är smart också.
När D.B. Cooper gav flygvärdinnan lappen,
var han förmodligen den tionde den dagen som gjorde det.
Det var inte lätt att vara flygvärdinna då,
och det dröjde inte länge förrän det blev farligt.
Kapare slog till mot fyra flygbolag nästan samtidigt.
En medarbetare i Houston i Texas är död och en annan är skadad.
Flygkapningar är inte ett nytt fenomen.
12 SEPTEMBER 1970
Jag jobbade för CIA.
Vi fick rapporter om kapningar ungefär en gång i månaden.
Men sen fortsatte antalet att öka.
Femton japanska studenter beväpnade med samurajsvärd,
pistoler och hemmagjorda bomber har kapat ett Japan Airlines-flyg.
Kapningarna var förstås politiskt motiverade.
De ville bestraffade ett land eller en grupp.
De framställde sig själva som större och tuffare än vad de faktiskt var.
Ni trodde att han hade en pistol.
Ja, han tryckte nåt hårt i min rygg och sa:
"Vi ska till Havanna på Kuba. Visa mig till cockpiten."
Det fanns två skäl till att man kapade ett plan:
Man gjorde det för att få pengar eller för att man exempelvis ville till Kuba.
De som ville till Kuba var nästan alla unga radikala människor som behövde fly.
Vad visade det sig vara?
En kam i metall och en penna som lindats in i en tröja.
HUR VI STOPPAR FLYGPLANSKAPNINGARNA
Grejen med brott är att de utvecklas.
De utvecklas som konstform,
och den främste konstnären var D.B. Cooper.
Med lösensumman och fyra fallskärmar ombord,
lyfte planet mot Reno.
Cooper är nöjd med pengarna, och han har instruktioner att ge.
Han vill att de ska flyga i 400 km/h, vilket är långsamt för ett jetflygplan,
med vingklaffarna nere och på lägsta möjliga höjd.
Inte ens piloterna visste
att planet kunde flyga så långsamt och lågt.
Men han sa: "Det går, så gör det."
De flyger söderut över ett område kallat för "Den mörka avgrunden".
Tina Mucklow satt ensam med honom på sista raden.
Han var inte nervös. Han verkade trevlig.
FLYGVÄRDINNA
Förutom att han bad om vissa saker.
Då vill Cooper att Tina Mucklow ska gå in i cockpiten och stanna kvar där inne.
Han satt där bak alldeles själv.
Runt kl. 20.12 kände piloterna att det ploppade till i öronen.
Kabintrycket hade förändrats.
Trappan hade fällts ut.
Jag meddelande flygledarna att han förmodligen hade stuckit.
För att verkligen kunna förstå vad Cooper gjorde,
så blunda och föreställ dig att gå ner för den där trappan.
Det är sent på kvällen och det regnar. Man hör ljudet från flygplansmotorerna.
Föreställ dig att titta ut i mörkret…
…och ta steg efter steg ner för trappan.
Du tittar ut och frågar dig själv: "När är det dags att hoppa?"
Antingen kom han undan, eller så har han gjort ett stort hål.
I så fall blir han svårt att hitta.
Och med "hål" så menar ni att han träffade berget?
Ja. Om fallskärmen inte vecklades ut…
Han tog ändå en risk.
Om den inte vecklades ut, blir han nog ganska svår att hitta.
Men om den vecklades ut,
tror ni då att han landade säkert och har lyckats fly?
Han verkar inte hänga i nåt träd i alla fall.
Det tittar vi efter från luften.
Om han hoppade från luften och landade säkert,
kan han ha lyckats gömma fallskärmen och kommit undan.
Soldater finkammade skogen vid Woodland och österut mot Ariel,
men ingen visste var han hoppade ut, landade eller om han överlevde.
I början var det största problemet för FBI
att de inte visste exakt var planet befann sig när han hoppade ut.
Det fanns många variabler. Vinden kunde ha påverkat kursen.
Därför är området som de ska genomsöka stort.
Just nu är chansen liten att hitta honom i det här området.
Men vi skulle kunna få tips om vart vi ska leta härnäst.
Från den här trappan i den bakre delen av 727:an
tror FBI att kaparen använde fallskärmen
och landade nånstans mellan Seattle och Portland.
Tidigare trodde man att han hoppade i närheten av Reno,
men sökandet i det området har avbrutits.
Dagen efter thanksgiving fick människor över hela världen höra om nyheten.
Mannen hade försvunnit.
Han gick från att vara en flygplanskapare till att bli en amerikansk legend.
Igår kväll var han bara en passagerare.
Men efter att ha kapat ett Northwest Airlines-plan,
begärt en lösensumma
och landat med en fallskärm nånstans mellan där och Reno,
så kallar en nyhetsbyrå honom för ett kriminellt geni.
Vet ni vad? Det är Jesse James som är tillbaka.
Det var för 100 år sedan.
Lincoln mördades för 100 år sedan. Sen Kennedy… Allt hänger ihop.
-Ser ni honom som en hjälte? -Ja.
Varför då?
För att han planerade allt in i minsta detalj.
Jag respekterar en person som låter ett väl utfört jobb ta sin tid.
Han är en av de vassaste människorna som lever just nu.
AGENTER JAGAR KAPARE
De detaljer i det här fallet som bara inte går att hitta på
börjar med kaparens alias.
D.B. Cooper var inte kaparen.
I Portland uppgav han namnet Dan Cooper när han köpte flygbiljetten.
D.B. Cooper är egentligen Dan Cooper.
Men på grund av den enorma uppståndelsen i media,
så gjorde nån ett misstag.
FBI JAGAR KAPARE
Myndigheter gick igenom nåt slags register,
och en reporter trodde sig höra "D.B. Cooper."
Dan Cooper blev D.B. Cooper på grund av några slarviga reportrar.
Inom en dag eller två inser man
att han heter Dan Cooper och inte D.B. Cooper.
Men D.B. Cooper är ett coolare namn än Dan Cooper, så det fastnade.
Då skapas hans varumärke.
Alla folkhjältar behöver ett varumärke.
D.B. Cooper…
"D.B. Vem är det?"
Kaparen D.B. Cooper hoppade från luften och landade på jorden som hjälte.
I Pacific Northwest kan man säga att han var en slags gud.
Han besegrade systemet.
Om en person har så pass mycket stake, så uppskattas man av andra.
VÅGHALSIG KAPARE OMTYCKT AV ALLMÄNHETEN
Folk skrev sånger och sålde T-tröjor
för att hedra den enda som kommit undan med en flygplanskapning i USA.
Jag tror att D.B. Cooper lever vidare. Han blev aldrig hittad.
Det är så amerikanskt.
Han slog ur underläge och revolterade mot staten.
Cooper blev en nationalklenod,
och det påminde om hjältar som Billy the Kid…
…och andra berömda banditer och bankrånare.
George Machine Gun Kelly,
Baby Face Nelson
och John Dillinger.
Vi hyllar de laglösa.
Vi fascineras av de som bryter reglerna, eftersom de flesta av oss inte gör det.
COOPERS KUPP
Alla ville veta vem D.B. Cooper var.
Och med tiden har det blivit ett allt större mysterium.
Bevisen tyder på att Cooper hade militär erfarenhet,
med tanke på brottet han planerade och utförde.
När vi är tillbaka avslöjar vi en viktig ledtråd till Coopers identitet.
I dagsläget har många spelat rollen som D.B. Cooper.
Det finns många skäl till att D.B. Cooper är så allmänt förekommande
i populärkulturen.
Det är som med Amelia Earhart – vi vet så lite om vad som hände.
Västvärlden vill ha svaret på alla frågor.
FINGERAVTRYCK
Det är frustrerande med historier som saknar slut.
Det behöver inte sluta lyckligt, men man vill kunna sätta punkt.
Fallet med D.B. Cooper är ett bra exempel på när man inte har kunnat sätta punkt.
FBI har granskat fler än 1 000 misstänkta personer,
varav några har varit väldigt övertygande.
Richard Floyd McCoy var en trolig kandidat.
EFTERLYST D.B. COOPER
Han var i Vietnam och fallskärmshoppare.
McCoy hoppade från ett annat 727-plan ungefär ett halvår efter D.B. Cooper.
Men det finns ett problem.
Alla vittnen som såg D.B. Cooper sa att Richard Floyd McCoy var fel kille.
Duane Weber erkände brottet på dödsbädden och liknade den andra fantombilden.
Han levde ett dubbelliv,
dels som en charmig säljare och dels som yrkeskriminell.
Jag tror att han greps 16 gånger,
men han hade ingen bevisad fallskärmsutbildning.
Han hade svårt att hålla sig ute ur finkan.
Och så har vi Barb Dayton.
Hon påstod att hon var D.B. Cooper.
Hon genomgick en könskorrigering.
Förr i tiden var hon Bobby, en riktig bråkmakare.
Medan Barb var en snäll bibliotekarie.
En perfekt förklädnad.
Som man var Bob Dayton en bitter kille.
Han var marinsoldat och kunde hoppa från flygplan.
Men det finns inga bevis som knyter Barb Dayton
till D.B. Cooper-fallet.
Vissa trodde på Ken Christiansen, som jobbade för flygbolaget.
Andra trodde på Sheridan Peterson.
Peterson jobbade för Boeing.
Men av tekniska orsaker uteslöts de två.
Även om vi ännu inte vem Cooper var,
är det anmärkningsvärt hur många som känner med honom 50 år senare.
Vi befinner oss i Vancouver i Washington på en bar med D.B. Cooper-tema.
Här är vår Schaffner-pilsner,
vår Flight 305-amber, vår Skyjacker IPA,
vår Headless Hijacker samt vår Jet Fuel IPA.
Men även varför han fortfarande lever kvar i filmer och populärkulturen.
Var beredd.
Det som är mer intressant
än att han hoppade från ett plan och försvann
är människors fascination.
Han har markerat där D.B. landade.
Det är helt sjukt.
Trots att det har gått 50 år,
vet vi ännu inte vem D.B. Cooper var.
Som du ser ut.
Ska jag ringa FBI och säga att D.B. Cooper är här?
Det var ett skämt.
Alla vill lösa ett mysterium som inte har gått att lösa
av några av landets vassaste människor och bästa byråer.
Efter 50 år
är Cooper-fallet som en helig graal av de kalla fall som inte har lösts.
LOS ANGELES, KALIFORNIEN 2016
God morgon. Jag heter Tom Colbert.
Det är jag och min fru Dawna Kay, hon som står där i hörnet,
som förde det här fallet framåt.
Vi tog emot tipset.
För mig började allt när min vän Rich Kashanksi ringde.
Jag har känt honom i 25 år. Jag släpper allt när han ringer.
KAMERAMAN
Jag var mitt i ett projekt och sa: "Rich, vad händer?"
Jag var i Las Vegas och spelade in informationsreklam,
och en väns vän påstod att en spelare visste vem D.B. Cooper var.
Jag himlade med ögonen, men han sa: "Nej, du måste se det här."
Jag sa: "Han verkar trovärdig. Han utsätts gärna för en lögndetektor."
"Det är bara då ni tror mig. Jag ställer gärna upp på det."
Om tipset skulle visa sig stämma,
skulle vi lösa ett av de mest högprofilerade kalla fallen nånsin.
Det jag såg på Ron Carlsons film förändrade allt.
Historien börjar med att Ron Carlson smugglar droger
utmed kusten i sin snabba bil.
Jag ska berätta en historia som jag anser bygger på fakta,
och den angår D.B. Cooper.
Jag träffade honom först 1978.
När jag träffade honom,
var han uppriktigt sagt den som försåg mig med kokain.
Han hette Dick Briggs.
Nästan på en gång påstod han för oss att han var D.B. Cooper.
Han sa: "Ni tror mig inte, va?" Men vi hamnade på samma fest 1980.
Och där sa han: "Jag ska berätta en sak som bevisar vem jag egentligen är.
Ser ni paret där borta?" "Ja."
"De och deras son…" De såg ut som två hippier.
"…kommer att hitta mina pengar."
Dick Briggs säger:
"Om tre dagar kommer de att hitta mina pengar vid nordkusten."
Alltså Coopers pengar.
Då hajade jag till.
10 FEBRUARI 1980
Pengarna hittades här, några meter från Columbiafloden.
Jag skulle göra upp en eld, och jag bar på ved under armen.
När jag skulle lägga ner den, sa min son: "Vänta, pappa."
Han grävde i sanden, och där låg de. De bara dök upp.
Ett barn har visat FBI vägen till ett spår
som de hoppas ska hjälpa dem att lösa fallet
med flygplanskaparen D.B. Cooper.
Några dagar senare publiceras nyheten.
Man hade hittat, vad jag tror var, 6 000 dollar av D.B. Coopers pengar.
Man fick se vilka som hade hittat pengarna,
och det var paret från festen.
Under åren som jag har känt Brian Ingram och hans familj,
har jag inte lagt märkte till att de skulle ha en koppling
till pengarna.
Jag tror att Brian Ingram och hans familj är oskyldiga i Cooper-fallet.
Detta är de första bitarna i det svåra pusslet som har dykt upp,
men de är inte lätta att placera ut.
Fyrtio år senare bevisar en man
att Dick Briggs grävde ner pengarna på stranden
och därmed att Cooper kunde vara vid liv.
Då sa jag till min fru: "Nu har vi nåt att gå på."
Dick Briggs var kapabel till att kapa det där planet.
Han påstod själv att han ingick i ett specialförband under Vietnamkriget.
Han var en skicklig fallskärmshoppare och kände till området.
Han hade de fysiska och psykiska förutsättningarna.
Han var väldigt smart, men han var också utom kontroll.
En av hans kompisar från högskolan sa att Dick ofta tappade humöret
och kanske var bipolär.
Det hände att han brusade upp och kastade papperskorgar omkring sig.
Många var rädda för honom.
Han var tyngdlyftare och tog 190 kg i bänkpress.
Han kallades för Bugsy för att han påminde om en ekorre.
Första gången jag träffade Dick Briggs, bjuder min man honom på en drink.
Dick tar då en shot whisky och börjar därefter att tugga på glaset.
Blod rinner ner för ansiktet. Han tuggar på glas.
Enligt familjen hade Drick Briggs många partytrick.
Han brukade ta en hattnål och sticka den genom underarmen
utan att det började blöda.
En gång åkte vi upp till en småstad
där det varje år anordnades en D.B. Cooper-festival.
D.B. COOPER-FESTIVAL
Han sa jämt: "Jag vill berätta vem jag är. Alla är här för min skull."
Han hade precis ett sånt ego man måste ha som D.B. Cooper.
D.B. är den coolaste snubben i USA.
BEVERLY HILLS, KALIFORNIEN
-Är den på? -Ja.
-Jag ska hitta fokus. -Toppen.
När jag insåg att Dick Briggs kanske var Cooper,
började jag dokumentera utredningen för att sedan sälja den som en dokumentär.
När Rick tipsade mig om narkotikasmugglaren Ron Carlson,
försäkrade jag mig om att han berättade sanningen om Briggs.
Vi intervjuade Ron Carlson tre gånger, en gång med lögndetektor.
Nu vänder jag på stolen.
FBI-agenten Jack Trimarco utförde testet.
Jag har studerat lögndetektorer
vid Department of Defense Polygraph Institute
i Fort McClellan i Alabama.
Jack Trimarco är absolut bäst på lögndetektorer.
Han har utfört över 3 500 lögndetektorstest.
Luta er framåt.
Sträck ut armarna, som när man dyker.
Den här ska ni ha runt er.
Allt som avviker rent fysiologiskt ser jag klart och tydligt.
Då menar jag på vilket sätt som kroppen reagerar vid det ögonblick
då man själv vet att man ljuger.
Härmed inleds testet.
Har Dick Briggs berättat att han är D.B. Cooper?
Ja.
Vid frågan: "Har Dick Briggs berättat att han är D.B. Cooper?"
reagerade han bra.
Har ni nånsin ljugit för en myndighetsperson?
Nej.
Efter testet sa jag till Rich att jag tror att han säger sanningen.
Så vi började gräva i ifall Dick Briggs kunde vara D.B. Cooper.
D.B. Cooper var en person med livlig fantasi.
Ända sedan barndomen stärkte han sitt självförtroende
genom att fantisera ihop äventyr i vilka han förstås var huvudpersonen.
JON RICHARD BRIGGS AVLED I FREDAGS I SVITERNA EFTER EN BILOLYCKA
Vi fick plötsligt veta att Dick Briggs hade dött en mystisk död.
Hans vänner tror att han mördades.
Det var en singelolycka nånstans i Portland.
Dessförinnan hade han pratat om Vietnam.
Men där fanns det ett problem med hans historia.
Jag arbetade med det i åtta månader.
Jag trodde att han var Cooper.
Men han hade aldrig varit i Vietnam, han hade aldrig hoppat fallskärm.
Han arbetade deltid för flygvapnet och behövde inte åka till Vietnam.
Där och då tänker jag: "Han är inte rätt person."
Dessa är de fakta vi känner till:
Cooper var lång och mörk.
Dick Briggs var kort, kraftig och muskulös.
Briggs var fel person.
Han var bara en skrävlare som påstod sig vara D.B. Cooper.
Då tänkte vi: "Nu är det över."
Ron Carlson mådde uruselt. I 40 år trodde han att han var Cooper.
Och han trodde det eftersom pengarna hade hittats.
Det har varit så mycket fram och tillbaka att jag har ändrat åsikt om nästan allt.
Inget lär förvåna mig längre.
De som letar efter Cooper drabbas av Coopers förbannelse.
Vi vet inte vem han var, var han kom från eller vart han försvann.
Fallet är riggat.
När man tror sig veta vem kaparen är, dyker nåt som bevisar motsatsen upp.
Fallet är inte löst. Vi söker fortfarande D.B. Cooper.
Vi kanske aldrig får veta vad som hände med D.B. Cooper,
men tjusningen med det olösta mysteriet kvarstår.
När jag började arbeta med fallet, trodde jag också att jag kunde lösa det.
Då jobbade jag som journalist och skribent på södra Manhattan.
Jag skrev om brott.
ÅTTA KALLA FALL SOM GÄCKAR POLISEN
Det jag älskar som grävande journalist är
att ta mig an svåra fall som är nästintill omöjliga att lösa.
När jag fick ett tips om D.B. Cooper, visste jag att han var min.
Jag var tvungen.
Min första bok handlade om fallet.
"Om jag knäcker gåtan,
kommer jag att belönas med Pulitzerpriset och så vidare."
SKYJACK: THE HUNT FOR D.B. COOPER LJUDBOK
Random House Audio presenterar Skyjack: The Hunt for D.B. Cooper
av Geoffrey Gray.
Jag heter Geoffrey Gray.
Det tog mig över fyra år. Förbannelsen finns på riktigt.
Med tiden försvann vissa misstänkta medan andra iscensatte sina egna dödsfall.
En person dog nästan i en hemmabyggd ubåt
när han letade efter pengarna på sjöbotten.
En journalist försökte begå självmord då en misstänkt visade sig vara fel man.
FALLET MED D.B. COOPER-BEDRAGARE I RÄTTEN
Det var först efter flera elchocksbehandlingar
som han blev sig själv igen.
Jag insåg att det snarare handlade om de som jagade Cooper än om Cooper själv.
VÄLKOMNA, PRIVATSPANARE!
Såna som Tom Colbert, andra och jag.
Man beundrar honom.
Rent mentalt hamnar man i den mörka avgrunden av fallet.
Fallet får en att ifrågasätta sig själv, vad man tror på,
vad man vill tro på och vad som faktiskt hände.
Den enda som blir mer känd än D.B. Cooper är den som hittar honom.
Till slut hade jag fyra misstänkta. Jag trodde att de alla var D.B. Cooper.
Jag tänkte för mig själv:
"Hur kan jag tro att fyra personer är samma man?"
Det är det som kallas för guldfeber.
Man vill att den man misstänker ska vara rätt person,
och då kringgår trossystemet ens logiska tänkande.
Fyra personer kan inte vara samma man. Allt kan inte stämma.
Då var vi tillbaka här.
Nu kommer tåget igen. Vänta lite.
När vi insåg att Dick Briggs inte var D.B. Cooper,
undrade jag om han hade en kumpan.
Tom är så envis. Han ger aldrig upp.
När vi når en återvändsgränd ger jag upp, men han bara fortsätter.
Jag bestämmer mig för att ringa polisen i Portland
och få tag i några narkotikapoliser.
Så jag ringde och frågade om nån kom ihåg Dick Briggs.
En vecka senare får jag kontakt med en äldre man som gör det.
Jag får fem eller tio namn på personer som ska känna Dick Briggs.
Jag kontaktade dem en efter en och fick höra än det ena och än det andra.
Den sista jag tänker ringa skrämmer mig.
Han heter Pudgy Hunt.
Jag har sett för många cowboyfilmer där en Pudgy drar fram en hagelbössa.
Varför kallas du för Pudgy?
När jag var nio månader gammal, vägde jag cirka 16 kg.
Berätta om Briggs vän.
En gång presenterade Dick Briggs en vän.
Och han tog fram några urklipp från en lokaltidning.
Han var visst med i Gröna baskrarna och skulle ha tilldelats en medalj.
Då fick jag veta att hans vän var en man vid namn Robert Rackstraw.
Det förändrade allt.
Vi jämförde ett fotografi på Rackstraw med polisens fantombild av D.B. Cooper.
Och de var nästan identiska.
Ni är utbildad fallskärmshoppare,
och med tanke på er bakgrund skulle ni kunna vara D.B. Cooper.
Skulle kunna vara, ja.
Han hade rätt färdigheter.
Då var jag säker på att vi hade D.B. Cooper.
Tack och lov!
Jag trodde att vi hade knäckt en 50 år gammal gåta.
Det var som ett mirakel.
Jag slog mig i huvudet och kunde knappt tro det.
Är ni villig att uppge ifall ni är D.B. Cooper eller inte?
Pratar vi om fiktion eller fakta?
Det är upp till amerikanerna hur det kommer att komma ut.
Mitt team började gräva i Rackstraws liv
och tog reda på vad han gjorde när han inte hoppade från flygplan.
Han hade flera falska identiteter och var kriminell.
Han är på en helt egen nivå. Ni anar inte hur mycket galnare det blir.
-Är ni D.B. Cooper? -Jag kan inte prata om sånt där.
Det kan jag bara inte göra.
Undertexter: Viktor Hessel