‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫אחרי כל השנים האלה‬ ‫הם עדיין מחפשים את די-בי קופר.‬
‫האזור נסרק פעמים רבות‬
‫על ידי האף-בי-איי, הצבא‬ ‫ומחפשי אוצרות חובבים.‬
‫הרבה אנשים מפנטזים על מה שקרה.‬
‫הרשויות עדיין לא יודעות אם הוא חי או מת.‬
‫מבחינתן, הוא פושע נמלט.‬ ‫עבור אחרים הוא אגדה.‬
‫כל אחד בוחר בפן שמעניין אותו.‬
‫יש מי שמחפשים את הכסף,‬ ‫אחרים עוקבים אחר נתיב הטיסה.‬
‫לכל אחד נקודת הסתכלות משלו.‬
‫אנשים רוצים תשובות לשאלות האלה.‬
‫זה הטבע אנושי‬ ‫שתמיד יוביל אנשים בדרך מסוימת.‬
‫אנחנו מערבים הרבה טכנולוגיה‬ ‫בסיפור של קופר.‬
‫לכן אני נחוש בדעתי לחפש היכן נמצא הכסף.‬
‫יש סיבות רבות להניח שהוא בחיים.‬
‫מעולם לא רציתי להתרחק מהמקרה הזה,‬
‫כי… האוצר גדול מדי.‬
‫זה סיפור טוב מדי.‬
‫אם אגיד, "אני לא רוצה לעשות את זה,‬ ‫לא רוצה להיות מעורב יותר", זה יהיה פספוס.‬
‫אתה נשאב לתוך מערבולת קופר.‬
‫אז ברוכים הבאים. יוצאים לסיבוב.‬
‫- פרק 2: חפים מפשע לא מסתתרים במכל אחסון -‬
‫היום בבית המשפט של מחוז סן חואקין,‬
‫ראקסטרו מוחזק בבידוד,‬
‫בין השאר כי באף-בי-איי עדיין מאמינים‬
‫כי ייתכן שהוא די-בי קופר.‬
‫האם אתה מוכן להצהיר באופן כלשהו‬ ‫אם אתה די-בי קופר או לא?‬
‫יש לי פחד גבהים.‬
‫כשנודע לנו שהאף-בי-איי‬ ‫בדקו אותו ב-78' וב-79'‬
‫אמרנו, "וואו, הוא היה בידיהם".‬
‫אבל הם לא הצליחו להוכיח את זה.‬
‫כששמעתי על ראקסטרו לראשונה ב-2011,‬
‫היו לנו כל אנשי המקצוע הנדרשים,‬ ‫אז אמרנו, "בואו נקים צוות".‬
‫צוות "די-בי קופר, תיק פתוח"‬ ‫גייס אותי כעו"ד,‬
‫היו שם כמה אנשי צבא, הרבה אנשי חוק בדימוס,‬
‫וכמה קציני מודיעין.‬
‫הקמנו צוות של 40 חברים.‬
‫מה שמייחד את הצוות הזה‬
‫הוא שרוב המעורבים בו הם מעל גיל 50,‬
‫שפרשו מהשירות הציבורי.‬
‫הם אוהבים את ההתלהבות שבמצוד.‬
‫הם מסתכלים על זה ואומרים,‬ ‫"אני אולי לא בקו החזית,‬
‫אבל יכול לתרום מהמומחיות שלי".‬
‫הם האמינו ברעיון ש…יש פה משהו.‬
‫אני מאמין בכל ליבי‬ ‫שיש מעט מאוד מקרים שאי אפשר לפצח.‬
‫הפעם יש לנו ראיות‬ ‫לגבי הבחור הזה, רוברט ראקסטרו.‬
‫אם בוחנים את הרקע של ראקסטרו,‬
‫רואים שהיו לו ההכשרה, היכולת‬ ‫והאופי המתאימים כדי לעשות את זה.‬
‫חיים מעניינים היו לבחור הזה.‬
‫כילד, היה פרחח גדול. הוא גנב, הוא שתה,‬
‫אבל אז הוא גילה את הצבא.‬
‫מוכנים?‬
‫כן!‬
‫קדימה!‬
‫משפחתו אמרה לנו, "הצבא הציל את בוב".‬
‫הגעתי לווייטנאם בינואר 1968.‬
‫ראקסטרו הופיע ב-1969.‬
‫- ריק שרווד, לחם בווייטנאם -‬
‫ראקסטרו בסופו של דבר היה טייס מחליף.‬
‫הוא היה תחת פיקודו של קן אוברטרף.‬
‫פגשתי לראשונה את רוברט ראקסטרו בווייטנאם.‬
‫גייסתי טייסים ורוברט התנדב למשימה.‬
‫הפרויקט נקרא "פרויקט הגדה השמאלית".‬
‫פרויקט "הגדה השמאלית" היה‬ ‫משימה סודית ביותר של ניווט באמצעות רדיו‬
‫לאיתור מטרות האויב.‬
‫הסיכון להיהרג היה כפי הנראה הסיבה‬
‫מדוע התנדבו כה מעט למשימה זו.‬
‫אני מאמין שעבור ראקסטרו‬
‫זה היה מרגש.‬
‫הוא חיפש ריגוש.‬
‫הוא היה משוגע.‬
‫אבל אני מניח שאפשר לקרוא לו אמיץ.‬
‫אתם יודעים?‬ ‫כי הוא עשה כמה דברים מטורפים לגמרי.‬
‫בזמן שהייתי מפקד המחלקה,‬ ‫איבדנו כלי טיס אחד,‬
‫על כל ארבעת חברי הצוות.‬
‫איבדתי את ג'ק נאפ, בוגל, סמיטי והיידי.‬
‫כן, הם היו ארבעה אנשים טובים מאוד.‬
‫טען.‬
‫אש.‬
‫טען.‬
‫אש.‬
‫טען. אש.‬
‫אחרי וייטנאם, ראקסטרו‬ ‫הוצב במרכז האימונים של הצבא‬
‫בפורט ראקר, אלבמה.‬
‫אבל זמן קצר לאחר בואו, הוא הסתבך‬
‫כשנענש על התנהגות אלימה.‬
‫בנוסף לכך, התגלה שהוא זייף‬
‫חלק ניכר מהתיק הצבאי שלו.‬
‫התאכזבתי כשגיליתי‬
‫שהוא לא בדיוק כפי שהציג את עצמו.‬
‫- תיק פלילי‬ ‫1970-1969: שירת בווייטנאם. -‬
‫ראקסטרו סולק מהצבא.‬
‫אחרי כל האימונים שעבר,‬
‫הוא התכוון לעשות קריירה צבאית, אין ספק.‬
‫והוא לא היה מרוצה.‬
‫הוא שלח מכתב זועם לצבא, שם כתב,‬
‫"לא הייתי רוצה להשתמש‬ ‫בכישורים שהצבא סיפק לי‬
‫כי זה יהפוך אותי לאויב".‬
‫- 1971: הורחק מצבא ארה"ב -‬
‫- 1971: חטיפת המטוס של די-בי קופר? -‬
‫בוב ראקסטרו הוא בעלי לשעבר.‬
‫- לינדה קנקל,‬ ‫אשתו לשעבר של ראקסטרו -‬
‫התחתנו ב-1974.‬
‫הייתי גרושה טרייה,‬
‫עם שני ילדים נפלאים.‬
‫הוא אהב את הילדים שלי,‬ ‫אבל היינו נשואים בקושי שנתיים.‬
‫- סרטים ביתיים של משפחת ראקסטרו -‬
‫החיים איתו היו די פרועים.‬
‫הוא לא היה הטיפוס הממוצע‬
‫שעבד כל יום, חזר הביתה‬ ‫ורצה ארוחת ערב על השולחן.‬
‫הוא אהב ריגושים.‬
‫הוא לקח אותי לכל מיני מקומות,‬
‫כאילו היינו עשירים.‬
‫סמכתי עליו.‬
‫מעולם לא שאלתי על המשכורת שלו,‬
‫אבל אז הוא פתח בית דפוס בסן-חוזה.‬
‫הוא זייף את שמי‬
‫כדי לקבל הלוואה עבור בית הדפוס.‬
‫וכמובן, לא ידעתי את זה בזמנו.‬
‫רוברט ראקסטרו הוא דמות מרתקת,‬
‫במיוחד בשנות ה-70.‬
‫כשהתחלתי לפשפש במסמכים שהיו לנו בארכיון,‬
‫מצאתי את התיעוד של משפט הרצח.‬
‫באוגוסט 1977,‬
‫התקשר אליי מישהו וביקש‬
‫- ג'ק אימנדורף, חוקר פרטי -‬
‫שאסייע לו לאתר את אחיו הנעדר,‬ ‫פיליפ ראקסטרו.‬
‫הוא היה די בטוח שאחיו פיליפ נרצח.‬
‫- פיליפ ראקסטרו,‬ ‫אביו החורג של רוברט ראקסטרו -‬
‫לרוברט ראקסטרו היו כמה עסקים כושלים‬
‫והוא חזר הביתה לוואלי ספרינגס.‬
‫אימו מתה מסרטן.‬
‫אביו החורג התכוון לעזור לו,‬ ‫והם נכנסו לעסקים יחד.‬
‫ציוד כבד, ציוד בנייה, דברים מסוג זה.‬
‫רוברט ראקסטרו רימה את הלקוחות של האב.‬
‫אביו החורג גילה את זה.‬
‫היו תיקים עם קבלות שהאב הביא לרואה חשבון‬
‫ובאותו ערב התיקים נעלמו.‬
‫ראקסטרו הפך לחשוד‬
‫כי סיפר לכל בני המשפחה‬
‫שאביו החורג פיליפ עבר לגור בהוואי.‬
‫אחרי חקירה יסודית ביותר,‬
‫היה ברור שפיליפ ראקסטרו לא נמצא בהוואי.‬
‫ניסיתי לעודד אותם לבדוק בסביבה‬
‫ולראות אם הם מוצאים ראיות לקבורה בשטח,‬
‫כי הכלבים לא הסכימו להתרחק משם.‬
‫הייתה שקערורית בקרקע,‬ ‫אז הם ניגשו לחקור את זה בשטח הבית‬
‫ושם מצאו את שרידי גופתו.‬
‫התגלה קליע בחלק האחורי של ראשו.‬
‫- רוברט ראקסטרו, 34, מועמד לדין‬ ‫באשמת רצח והחזקת רכוש גנוב -‬
‫רוברט ראקסטרו הגיע לבית המשפט בכיסא גלגלים‬
‫וטען שנפצע בווייטנאם,‬ ‫אבל לא היה לכך כל תיעוד.‬
‫החזות של אדם בכיסא גלגלים,‬
‫סימפתי, על סף בכי,‬
‫עולה על הדוכן, ואומר,‬ ‫"לא הרגתי אותו, אבל אמצא את הרוצח הזה".‬
‫המושבעים קנו את זה וזיכו אותו.‬
‫- 1978: זוכה מאשמת רצח פיליפ ראקסטרו -‬
‫כשפגשתי אותו בפעם הראשונה פנים אל פנים,‬
‫אני זוכר שהייתי בבית המשפט.‬
‫ואם מבטים היו יכולים להרוג,‬
‫אני נשבע, הוא היה רוצה להרוג אותי במקום.‬
‫לעולם לא אשכח את המבט שנעץ בי.‬
‫אני מאמינה שבוב ראקסטרו‬
‫היה מסוגל לירות באבא שלו‬
‫ללא כל הרהורי חרטה.‬
‫אני מאמינה בזה.‬
‫שנות ה-70 של המאה ה-20‬ ‫היו עשור מורכב מאוד עבור רוברט ראקסטרו.‬
‫אחרי משפט הרצח,‬
‫הוא המתין לאישומים על החזקת חומרי נפץ,‬
‫הונאת צ'קים והונאה אפשרית נוספת.‬
‫אתמול הואשם ראקסטרו‬ ‫בכתיבת המחאות ללא כיסוי בסך 46,000 דולר.‬
‫חבר המושבעים הרשיע אותו‬ ‫בסופו של משפט שנמשך שלושה שבועות,‬
‫שעלה למחוז סן חואקין מאות אלפי דולרים.‬
‫העלות כללה את המכונית הזאת,‬
‫שנרכשה על ידי התובע המחוזי‬ ‫ופוצצה כדי להראות למושבעים‬
‫מה גבר נואש עלול לעשות באמצעות חומרי הנפץ‬ ‫שהמשטרה מצאה ברשותו של ראקסטרו.‬
‫השנה טוען ראקסטרו לחפותו‬
‫כנגד האשמות לפיהן שכר מטוס בסטוקטון,‬
‫שידר קריאת מצוקה‬ ‫מעל האוקיינוס ממערב למונטריי,‬
‫ואז, בזמן שמטוסי משמר החופים מחפשים אחריו,‬
‫נחת במחוז אורנג'‬
‫שם צבע מחדש את המטוס‬ ‫ושינה את מספרי הזיהוי שלו.‬
‫- ייתכן שהתרסקות המטוס הייתה תרמית -‬
‫הוא ניסה להתחמק מהאישומים על מטעני הנפץ.‬
‫הוא פיברק את הכול.‬
‫- 1979: הורשע באגירת חומרי נפץ -‬
‫כששוטרים בסטוקטון העלו את שאלת די-בי קופר,‬
‫ראקסטרו השתמש בזכותו לקבל עורך דין‬ ‫והחקירה הופסקה.‬
‫בשלב זה, הוא היה אפשרות מעניינת ותו לא,‬
‫בעומדו למשפט בהאשמות אחרות,‬
‫בזמן שהאף-בי-איי ממשיך לחקור.‬
‫האם אתה חושב שלגיטימי‬ ‫לראות בך אחד מאלפי החשודים?‬
‫כן, אם הייתי חוקר, בהחלט כן.‬ ‫לא הייתי שולל את עצמי.‬
‫לא הייתי, לא, או אדם אחר כמוני.‬
‫היית בוושינגטון באותו זמן?‬
‫הייתי בוושינגטון כמה פעמים.‬
‫האף-בי-איי אימת את זה.‬ ‫זו אחת הסיבות שהם ממשיכים לרדוף אותי.‬
‫האף-בי-איי ידעו היטב מיהו רוברט ראקסטרו,‬
‫חשדו בו שהוא די-בי קופר,‬
‫אבל שוכנעו לפנות לכיוונים אחרים.‬
‫באותו זמן, ייתכן שמסיבה טובה,‬ ‫הם שללו אותו,‬
‫אבל האמת היא שהם פספסו את האיש.‬
‫ואני מנסה להבין מה לעזאזל קורה פה.‬
‫למה האף-בי-איי עשו את זה?‬
‫למה להם להגן על מישהו שהם חשבו‬
‫- אריק קליינסמית -‬
‫שייתכן שהוא האדם שביצע את הפשע הזה?‬
‫יש בידינו מידע‬
‫שלראקסטרו היו קשרים‬
‫עם הסי-איי-איי‬
‫בנוגע למשימות חשאיות‬
‫ומסווגות ביותר.‬
‫הסי-איי-איי מתבקשים לטפל בראש וראשונה‬ ‫במקרים בעלי אינטרס בטחוני לאומי.‬
‫אבל רוב הפעילות שלהם היא בחו"ל,‬
‫אם כי יש להם גם משימות מקומיות,‬ ‫לנסות למצוא מרגלים.‬
‫- וייטנאם 1970 -‬
‫בחור אחד נכנס לשטח המחנה שלנו יום אחד,‬
‫נוהג בג'יפ חמוש במקלעים מאחור.‬
‫הוא הסתובב בג'ונגל די הרבה זמן,‬
‫והיה זקוק למנוחה וזמן התאוששות.‬
‫הוא הזדהה כסוכן סי-איי-איי.‬
‫והוא וראקסטרו התחברו מיד.‬
‫אחרי כמה ימים, אני רואה את ראקסטרו‬
‫עוזב עם הבחור מהסי-איי-איי בג'יפ שלו.‬
‫הוא נעדר לפחות שלושה ימים.‬
‫אני מאמין שזו הייתה ההתחלה,‬ ‫שביססה את הקשר שלו בשנים מאוחרות יותר,‬
‫עם הסי-איי-איי.‬
‫- איראן, 1978 -‬
‫הוא עבד עבור חברת "בל הליקופטר" באיראן,‬
‫ואני לא בטוחה, בשנות ה-70,‬ ‫איך אפשר היה לעשות את זה‬
‫ללא אישור רשמי כלשהו של הסי-איי-איי.‬
‫זה היה ממש לפני הפלתו של השאח.‬
‫האייתוללה כבר היה באזור.‬
‫אנשי "בל הליקופטר"‬
‫היו בעיצומו של תהליך הכשרה‬ ‫של טייסי המסוקים של השאח.‬
‫- ניקרגואה, 1985 -‬
‫הוא היה שם בניקרגואה‬ ‫כשפרצה שערוריית איראנגייט.‬
‫הוא היה מעורב בכל זה.‬
‫יש הקוראים לזה שערורייה, אחרים טרגדיה.‬
‫החשיפה המדהימה היום מדברת על כך‬
‫שעד 30 מיליון דולר‬ ‫מעסקת הנשק הסודית עם איראן‬
‫הגיעו לידיהם ‬ ‫של כוחות המורדים בניקרגואה, הקונטראס.‬
‫ארצות הברית לא סיפקה‬ ‫מטוסים וספינות עמוסי נשק‬
‫בתמורה לחזרתם של בני ערובה אמריקנים‬ ‫וגם לא תעשה זאת.‬
‫בואו נודה בזה, מדובר בפעיל סי-איי-איי,‬
‫לא בעובד שכיר.‬
‫הוא נשכר להטיס מטוסים.‬
‫- 1985: השתתף לכאורה‬ ‫במשימות סודיות של הסי-איי-איי. -‬
‫הוא ודאי התרברב באוזני כמה וכמה נשים‬ ‫שהוא בסי-איי-איי.‬
‫מצאנו שוטרים שאמר להם בחקירה על פשעיו‬ ‫המקומיים, "אתם יודעים שאני בסי-איי-איי".‬
‫אם היה פעיל של הסי-איי-איי,‬
‫כפי שרבים רומזים,‬
‫ייתכן שהסי-איי-איי פשוט‬ ‫לא רוצים לחשוף את זה‬
‫מטעמי ביטחון לאומי.‬
‫הסי-איי-איי, בהיררכיה של קהילות המודיעין, ‬
‫מדורגים מעל האף-בי-איי.‬
‫- סי-איי-איי -‬
‫מהסי-איי-איי אומרים לאף-בי-איי‬
‫"אל תעמידו לדין את הבחור הזה‬
‫כי הוא יספר סיפורים‬ ‫שאנחנו לא רוצים שיספרו אותם".‬
‫פניתי לאחד החברים שלי‬ ‫שהיה קצין מודיעין בכיר בדימוס.‬
‫שאלתי, "האם יש לך קשרים בסי-איי-איי‬ ‫שיכולים לגלות לך‬
‫אם הוא באמת טס במסגרת פרשת איראנגייט?"‬
‫הוא אמר, "שאלתי את המקור שלי והתשובה‬ ‫שקיבלתי הייתה 'אנחנו לא יכולים לאשר'."‬
‫שזה קוד ל"כן",‬
‫כי התגובה המקובלת היא,‬ ‫"אנחנו לא יכולים לאשר או להכחיש".‬
‫אבל אם רק אומרים "אנחנו לא יכולים לאשר",‬
‫זה הקוד ל"כן, זה נכון".‬
‫לדעתי, לא מצאתי סיבה של ממש‬
‫להאמין שראקסטרו היה חשוד משמעותי.‬
‫- מסווג -‬
‫למרבה הצער, חסרה לנו הראיה היחידה‬
‫שיכולה הייתה לסגור את כל העניין,‬ ‫והיא בדלי הסיגריות.‬
‫כשדי-בי קופר היה בטיסה, הוא עישן‬
‫שמונה סיגריות במטוס.‬
‫ברשות סוכני האף-בי-איי‬ ‫מלאס וגאס היו בדלי הסיגריות.‬
‫וכיום אנחנו יודעים שזה מושלם‬ ‫לצורך ניתוח די-אן-איי.‬
‫אבל החבר'ה בלאס וגאס לא מוצאים אותם.‬
‫- אף-בי-איי -‬
‫הם אכן פישלו בכמה תחומים‬
‫וזה באמת לא אפשר לרדת לחקר האמת.‬
‫אני חושב שהתגובה של האף-בי-איי‬ ‫הייתה בהתאם לכל המידע שהיה להם בזמנו.‬
‫ובכך אני מתכוון שלא נחסכו שום אמצעים,‬
‫- דורווין שרודר, סוכן אף-בי-אי לשעבר -‬
‫העלות וכוח האדם לא היוו שיקול.‬
‫עשינו דברים…‬
‫לדעתי, ביעילות רבה.‬
‫הקלסתרון הראשון‬ ‫שהרכיב איש הקלסתרונים שלנו,‬
‫מה שכונה "קלסתרון בינג קרוסבי",‬
‫חולל גלי פרנויה בכל רחבי המדינה‬
‫כי האיור היה כל כך בסיסי.‬
‫אם הסתכלת עליו מספיק זמן,‬
‫הוא נראה כמו אף אחד‬ ‫ובה בעת נראה כמו כל אחד.‬
‫- ג'ונה מנדז,‬ ‫ראש מחלקת הסוואה בסי-איי-איי -‬
‫סתם גבר אלמוני.‬
‫כמו איש עסקים.‬
‫כמו 90 אחוז מהאנשים באותה טיסה.‬
‫האף-בי-איי הפיצו את הקלסתרון,‬
‫ומרוב הטיפים שזרמו אליהם,‬ ‫לא הצליחו למצוא שום קצה חוט משמעותי.‬
‫זה היה גל של פרנויה,‬
‫אנשים חשדו בקרובים אליהם ביותר‬ ‫שהם די-בי קופר.‬
‫- וושינגטון -‬
‫הוא היה גיבור.‬
‫זו הייתה תקופה כלכלית גרועה מאוד.‬
‫כולם הסתכלו עליו במונחים של רובין הוד.‬
‫- ביל מיטשל, נוסע בטיסת נורת'ווסט 305 -‬
‫כולם העריצו אותו, חוץ מכמה מאיתנו.‬
‫- החיפושים אחר "רובין הוד" החוטף בעיצומם -‬
‫אני לא יודע כמה מאות תמונות‬
‫שלחו לי בלשים חובבים,‬
‫שבחור אחד חושב שאבא של בן-דוד של אחיו‬
‫אמר על ערש דווי שהוא די-בי קופר.‬
‫היו מראים לי את התמונה ושואלים,‬ ‫"זה נראה כמוהו?"‬
‫הוא היה השכן שלך.‬ ‫הוא היה עמיתך לעבודה.‬
‫הוא היה האדם שאיתו שירת בווייטנאם.‬
‫הוא היה כל מי שרצית שיהיה.‬
‫כל חלק בסיפור הזה שנוי במחלוקת.‬
‫כל עובדה שאתה חושב שהיא עובדה‬
‫היא אולי לא בדיוק העובדה שחשבת שהיא.‬
‫כשעבדתי בסי-איי-איי כראש מחלקת הסוואה,‬
‫היינו משנים בך כל דבר שאפשר לשנות.‬
‫כשהסתכלתי לראשונה על הקלסתרונים האלה,‬
‫אחד הדברים הראשונים שחשבתי היה,‬ ‫"האם כך הוא באמת נראה?"‬
‫- 1. אלוף התחפושות -‬
‫מי אמר שהוא לא היה בלונדיני?‬ ‫מי אמר שעורו השחום לא היה איפור?‬
‫הוא בחליפה ועניבה? זו תחפושת נהדרת‬ ‫אם אתה לא נוהג ללבוש חליפה ועניבה כל יום.‬
‫הוא פשוט נראה כמו איש עסקים ממוצע.‬
‫הוא נראה רגיל.‬
‫אני בטוחה שאלמלא נראה כה נקי ומסודר‬
‫ייתכן שלא היה יכול לעשות את מה שהוא עשה.‬ ‫אני לא יודעת.‬
‫אחת הדיילות שאיתרתי אמרה,‬ ‫"ידעתי שהוא מאופר".‬
‫היה עד שאמר, "שיערו היה שחור בוהק".‬
‫הוא צבע את השיער.‬
‫יש פה הרבה מקום לטריקים ותחבולות.‬
‫- 2. בקרת קרקע -‬
‫אחת האפשרויות היא‬ ‫שהיה לו שותף על הקרקע.‬
‫כשקוראים את הדוח של פקח הטיסה‬
‫כתוב שפצצות תאורה האירו את שמי הלילה‬ ‫בצידו של נהר קולומביה שבשטח אורגון.‬
‫פצצות התאורה שנורו בליל החטיפה,‬
‫הן משהו שצריך להיבדק,‬ ‫לדעתי, ולא להקל בו ראש.‬
‫אם כך נשאלת השאלה, אם היה לו צוות חילוץ.‬
‫הוא ברח עם כל הכסף, עם המצנחים ועם הפצצה.‬
‫דבר מזה לא נמצא מעולם.‬ ‫הוא באמת ביצע מהלך נקי וחלק.‬
‫איפה הדברים האלה?‬
‫אני חושבת שהאיש על הקרקע לקח הכול,‬
‫את המצנח, את הכסף ואת די-בי‬ ‫ושניהם הסתלקו להם.‬
‫אפשרות נוספת היא‬ ‫שרוב הכסף מעולם לא יצא מהמטוס.‬
‫- 3. עקבו אחר הכסף -‬
‫200 אלף דולר בשטרות של 20,‬
‫שקלו יותר מ-9 ק"ג.‬
‫לא הייתי קופצת עם זה ממטוס.‬
‫אבל איך הכסף הגיע לטינה בר?‬
‫ב-1980, על גדת הנהר החולית‬ ‫במדינת וושינגטון,‬
‫ילד בן שמונה בטיול משפחתי‬ ‫מצא חלק מהשלל של די-בי קופר.‬
‫- טינה בר -‬
‫בטח מישהו הלך אל גדת הנהר ההיא‬
‫וקבר בה את הכסף מאוחר יותר.‬
‫- נמצאו 5,800 דולר -‬
‫סתם ניחוש. יש כל כך הרבה אפשרויות. ‬
‫כשהסתכלתי על כל התיעוד שאסף טום‬
‫הייתי משוכנע שאם אני הייתי התובע בתיק הזה,‬
‫לא רק שהייתי מצליח להגיש כתב אישום,‬ ‫אלא גם הייתי משיג מספיק ראיות‬
‫כדי להרשיע את ראקסטרו בפשעים‬
‫שיוחסו לאותו די-בי קופר.‬
‫אני לא חושב שהיה משהו‬
‫בעשור שבמהלכו עבדתי על התיק הזה‬
‫שהרחיק אותנו מרוברט ראקסטרו.‬
‫ראיות חדשות נגדו רק הלכו והצטברו.‬
‫האם זה היה חד-משמעי?‬
‫לא, זה מעולם לא היה חד-משמעי.‬ ‫אבל האם "מעבר לספק סביר"?‬
‫כן, הייתי מרגיש נוח לומר‬ ‫"אני מוצא את רוברט ראקסטרו אשם".‬
‫במיוחד מתוך הבנה, כעורך דין,‬
‫שרוצחים רבים הורשעו בראיות נסיבתיות.‬
‫המיקרופון עובד? אחת, שתיים.‬ ‫-שומעים היטב.‬
‫טוב, יופי.‬
‫- שריף מחוז ונטורה -‬
‫המחשבה של טום הייתה תמיד,‬ ‫"אעשה מזה ספר".‬
‫"אעשה מזה סרט תיעודי".‬
‫אז הוא התחיל לאסוף אנשי צוות להפקת הסרט.‬
‫וג'ים פורבס היה אמור להיות הפנים והקול‬
‫של מה שעשינו בזמנו.‬
‫מצלמים.‬ ‫-הכול בסדר?‬
‫בקיץ 2012, טום קולבר פנה אליי.‬
‫עבדנו יחד בסי-בי-אס בשנות ה-80.‬
‫הוא היה עקשן מאוד,‬
‫- ג'ים פורבס, תסריטאי ומפיק -‬
‫ואמר, "יש לי משהו גדול שאני רוצה שתבדוק".‬
‫כשראיתי שזה על די-בי קופר,‬ ‫גלגלתי עיניים בסקפטיות.‬
‫אני לא "קופריסט" ומעולם לא הייתי.‬
‫היה רק דבר אחד שמשך אותי לסיפור הזה.‬
‫רוברט ראקסטרו.‬
‫היו הרבה מאפיינים מעניינים‬
‫בנוגע לרקע שלו,‬ ‫לאישיות שלו ולמקום הימצאו,‬
‫שסיקרנו אותי.‬
‫הוא פשוט…‬
‫הוא היה העכביש ונלכדתי בקוריו.‬
‫הוא גרר אותי פנימה.‬
‫אחד הרגעים המרגשים ביותר לכולנו‬ ‫היה כשמצאנו את לינדה לודוקה,‬
‫אחותו של ראקסטרו.‬
‫הייתה לי תחושה שהם מנוכרים‬
‫כי לא ראיתי שום תקשורת בין השניים.‬
‫שלחתי לה מכתב.‬
‫יש לנו ריאיון של ארבע שעות עם לינדה‬ ‫בסן לואיס אוביספו,‬
‫ריאיון מדהים, על הסיבות שבגללן‬ ‫היא מרגישה שהוא עשוי להיות קופר.‬
‫היא אמרה לי לפני שהתיישבה,‬ ‫שיש לה סרטן חוזר.‬
‫אמרתי, "אנחנו לא רוצים לעשות את זה".‬ ‫היא אמרה, "אני חייבת לדבר".‬
‫- לינדה לודוקה, אחותו של ראקסטרו -‬
‫זה הגיע לנקודה מבחינתי, שכשהוא היה מדבר,‬ ‫ידעתי שהרבה ממה שהוא אומר אינו נכון.‬
‫כשסוכן של האף-בי-איי רמז לך לראשונה…‬
‫בסוף שנות ה-70 שאחיך‬ ‫עשוי להיות די-בי קופר, גיחכת.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫לא התייחסת לזה ברצינות.‬ ‫-לא ממש.‬
‫עכשיו אחרי שקראת את כל הראיות שיש בידינו,‬
‫מה דעתך על הסיכויים לכך?‬
‫אני חושבת שהם גבוהים.‬
‫כלומר, אם חושבים על המיומנויות הנדרשות,‬ ‫ושהוא מסוג האנשים שהיו עושים את זה,‬
‫מבחינת האישיות שלו.‬
‫הוא כעס בזמנו,‬ ‫והיה מסוגל לתכנן ולעשות את זה‬
‫רק מתוך כעס על הצבא ועל כל מי שסביבו.‬
‫אבל אני חושבת שיש סיכוי גבוה מאוד‬ ‫שהוא די-בי קופר.‬
‫הדבר היחיד שבלבל אותי, כשחושבים על זה,‬
‫היה העובדה שהדיילת,‬
‫ושוב, היא הייתה במתח גדול‬ ‫כשניסתה לתאר אותו,‬
‫אבל זו שראתה אותו בלי משקפי השמש‬
‫אמרה שיש לו עיניים חומות.‬
‫העיניים של בוב לא חומות.‬
‫בדקנו גם את הפרט זה.‬
‫ו… שכחתי על מה הבלבול.‬ ‫אני לא… אתה רוצה להגיד?‬
‫בזריזות, יש לו עיניים בגוון ירוק-חום.‬
‫והאישה, שהיו לה רק שניות להבחין בכך…‬
‫נכון.‬ ‫-ראתה אותו בלי משקפיים ואמרה שהן חומות.‬
‫אבל בכמה תמונות הן נראות חומות,‬
‫ובכמה מהן הן נראות ירוקות.‬
‫כן.‬ ‫-אם כך, זה די תלוי בתאורה.‬
‫כן, זה בהחלט נכון.‬
‫אז בסדר, אין לו עיניים חומות,‬
‫אבל אני מבינה.‬
‫- סאן דייגו, 2013 -‬
‫במאי 2013, ההחלטה התקבלה סוף סוף.‬
‫הם יפנו ישירות לראקסטרו.‬
‫זהו, זה שם.‬
‫הם ירדו לשם עם צוות צילום‬
‫כדי לנסות לקיים ריאיון פתע.‬
‫הקפתי את עצמי ‬
‫- טום קולבר, 2013 -‬
‫באנשי מקצוע מעולים, כל אחד בתחומו,‬ ‫החל מצלמים ועד לתחקירנים.‬
‫סמכתי על האנשים האלה שיחפו עליי בשטח.‬
‫ניסיון ההתקשרות הראשון שלי עם ראקסטרו‬ ‫היה באמצעות שיחת טלפון‬
‫בשבוע הראשון של נובמבר 2012.‬
‫- זהירות! כלב שמירה -‬
‫הסברתי לו מה אנחנו עושים. "אנחנו עושים‬ ‫רטרוספקטיבה כעבור 41 שנה על די-בי קופר.‬
‫אני יודע שהיית אחד החשודים הרבים,‬
‫אני יודע שזוכית,‬
‫או שמחקו אותך מרשימת החשודים,‬ ‫אם לא זוכית,‬
‫והייתי רוצה לשוחח איתך על החוויה".‬
‫בסוף השיחה אמרתי,‬ ‫"נשמח לבוא ולקיים איתך ריאיון".‬
‫הוא הסכים, אבל המשיך להתחמק.‬
‫הוא המשיך להתחמק, אז בסוף אמרתי, "טום, אם‬ ‫אתה רוצה להתקדם, אנחנו צריכים לקבל תשובות.‬
‫אנחנו צריכים ללכת לשם ולדבר איתו".‬
‫אם תוכלו לעדכן אותנו מה קורה,‬ ‫זה יהיה נהדר.‬
‫תמתין, ג'ים.‬
‫הינה הוא! המטרה הגיעה לבית העסק עם הכלב.‬
‫הוא יוצא מהמכונית עכשיו.‬
‫טום, לך על זה.‬
‫אלוהים, תן לי כוח.‬
‫תן לי אומץ.‬
‫"בוב, תראה, יש לי שאלה אליך.‬
‫יש לי שאלה אליך".‬
‫למען האמת, חלמתי על האופן שבו אגש אליו.‬
‫חודשים על גבי חודשים‬ ‫לא הצלחתי להוציא את זה מהראש,‬
‫"אני רק רוצה לעמוד מול האיש הזה‬
‫ולהגיד לו מי הוא, מה הוא ומה אנחנו רוצים".‬
‫תודה לאל שג'ים פורבס והאחרים שכנעו אותי‬
‫לנקוט גישה יותר אובייקטיבית.‬
‫אין לי בעיה לעמוד מול סכנה‬
‫אבל אני מבין שעכשיו, כאיש משפחה,‬ ‫כמו כולנו, עליי להיות יותר זהיר.‬
‫המשימה העיקרית שלי הייתה‬ ‫להציע לו אפשרות להפיק סרט‬
‫ולכתוב ספר על הסיפור שאולי היה מעורב בו.‬
‫ביום הראשון טום ניגש ודיבר איתו.‬
‫הוא רצה לשבת איתו.‬
‫לקיים ריאיון עם שתי מצלמות,‬ ‫פנים אל פנים, כפי שאנחנו עושים עכשיו.‬
‫ולקלף את שכבות הבצל.‬
‫ולהסתכל לו בעיניים.‬
‫אני בוב.‬ ‫-בוב, נעים מאוד.‬
‫אני רוצה לפגוש אותך כבר הרבה זמן.‬
‫בסדר.‬
‫אה, לכל הרוחות! טום, כמובן.‬
‫לא התכוונתי לתת לך‬ ‫להבריז לי מארוחת הצוהריים.‬
‫יש לך שנייה? אנחנו יכולים לשבת?‬ ‫-כן, תן לי רק לטפל באדון הזה.‬
‫בוב ראקסטרו, החיים שלך עומדים להשתנות.‬
‫תשמע, נהדר לפגוש אותך פנים אל פנים.‬
‫כן.‬
‫רציתי, קודם כל, לשאול אותך שאלה.‬
‫אני רוצה לשאול אותך איך אתה מעורב בכל זה.‬
‫זוכר את ג'ים פורבס, כן?‬
‫כן.‬ ‫-אני עובד איתו מדי פעם, וזו אחת הפעמים.‬
‫ג'ים אמר לי שהוא מצא 54 מחבריך הוותיקים‬
‫מסן פרנסיסקו, דרך סוחרים בפורטלנד,‬
‫ועד לחברי כיתה באוניברסיטת אורגון.‬
‫יש לנו עשר שעות הקלטה של האנשים האלה‬
‫והם סיפרו לנו סיפור מסקרן מאוד עליך.‬
‫רגע, אתה אומר ש-54 אנשים אמרו שאני…‬
‫קיבלנו את הסכמתם של האנשים האלה‬ ‫ואנחנו הולכים על סרט תיעודי.‬
‫אלה החדשות הרעות, אבל יש חדשות טובות.‬
‫וזה מתחיל בצ'ק של 20,000 דולר,‬ ‫כדי לשכנע אותך לספר את הסיפור האמיתי שלך.‬
‫ואז זה יהפוך לספר שלך,‬
‫לתיעוד שלך, ולסרט שלך.‬
‫יש לנו חדר במלון.‬
‫תשב, תספר את הסיפור שלך ותקבל את הצ'ק.‬
‫ואז תקבל, לדברי עורך הדין שלי בהוליווד,‬
‫בין רבע לחצי מיליון דולר עד סוף השנה.‬
‫הספר יצא לאור, התיעוד יפורסם,‬ ‫מרגע זה יתחולל קרב על הזכויות להפקת הסרט.‬
‫המחיר יעלה וכולנו נרוויח יותר כסף.‬
‫ובנוסף לכך, זה לא קשור רק להוליווד.‬
‫יש לי שני עורכי דין בשבילך בוושינגטון.‬
‫אף אחד לא ישכנע חבר מושבעים להרשיע אגדה‬
‫שעשה תרגיל שבו איש לא נפגע.‬
‫לא באנו הנה כדי לבצע מעצרים…‬
‫אבל אתם יודעים שאני לא די-בי קופר,‬ ‫אז על מה כל הסיפור, לעזאזל?‬
‫כל חבריך מסרו לנו מידע‬
‫ואנחנו רוצים לברר את זה איתך.‬ ‫-אלה משקפיים עם מצלמה?‬
‫לא, אלה לא משקפיים עם מצלמה.‬ ‫-אז מה זה?‬
‫אלה המשקפיים שלי.‬ ‫-טוב.‬
‫אז בכל אופן, אנחנו נכין אותך כדי לשבת…‬ ‫-אין פה מצלמות?‬
‫מצלמות? בחייך, בוב.‬
‫אלוהים! אתם מצלמים?‬
‫לא, אבל אם יותר נוח לך…‬ ‫-אוריד אותן.‬
‫רוצה שאוריד את המשקפיים?‬ ‫רוצה לראות אותי? סבבה.‬
‫בכל אופן, בחזרה לחוזה שאתה מציע,‬ ‫כשמסתכלים על זה,‬
‫כשרק ראיתי אותו, בעיקרון, אתה רוצה הכול,‬
‫את השם שלי, ואותי כבן-אדם.‬
‫זה מה שנקרא סיפור חיים בהוליווד.‬ ‫אי אפשר רק חלק מזה.‬
‫מבחינתי, הוליווד יכולה לקפוץ לי.‬
‫אבל 20,000 דולר, זה רק חודשיים שכר דירה.‬
‫אם אתה לא יכול להשיג 25,000,‬ ‫מה זה אומר על שאר ההפקה?‬
‫אגיד לך מה,‬ ‫אם אתה די-בי קופר, אשלם לך 20,000 דולר.‬
‫לא, אני לא קופר. אז אני לא.‬ ‫תכניס את זה לראש.‬
‫הם הביאו דיילת לבית הכלא כשעצרו אותי.‬
‫והיא אמרה שאני לא.‬
‫תן לי לנסות להשיג את ג'ים.‬ ‫-ואז האף-בי-איי התקפלו.‬
‫לא הופתעתי מההתנהגות שלו.‬
‫איבדתי את האובייקטיביות שלי לפני שנים,‬
‫ובליבי אני יודע מי הוא,‬ ‫אז ציפיתי שהוא יקשיב.‬
‫לא הייתי מצפה מאדם חף מפשע להקשיב.‬
‫הוא הקשיב כי הוא רצה לראות מה אני יודע.‬
‫יש מפלס עליון ומפלס תחתון.‬
‫תסתכלו על זה מנקודת המבט של ראקסטרו.‬
‫הרי לכם בחור בעל עבר עשיר,‬
‫שעבר על החוק כמה פעמים,‬
‫אבל כבר ריצה את עונשו, כמו שאומרים.‬
‫וכפי הנראה, חי חיים נקיים לגמרי מאז.‬
‫אז מאחוריו עשרות שנים של חיים הגונים.‬
‫ואז שנים לאחר מכן, לפתע פתאום,‬
‫הוא מוקד עניין לריאיונות בזק‬ ‫ודברים מסוג זה.‬
‫איפשהו בתוך כל התהליך הזה‬
‫אפשר לטעון שהייתה פה הטרדה.‬
‫אמרתי לו, "בוב, זאת העסקה.‬ ‫נחזור מחר עם מצלמות,‬
‫ובוא נשב ונקיים ריאיון.‬
‫איש לא אמור לספר את הסיפור שלך מלבדך".‬
‫הוא אמר, "טוב, אתקשר".‬ ‫-אמרתי, "תתקשר עד 21:00 הערב,‬
‫כי נהיה פה מחר ב-9:00 בבוקר עם מצלמות,‬ ‫אני אומר לך".‬
‫והוא אמר, "לא, אני אתקשר".‬ ‫ואז לחצנו ידיים בחוזקה,‬
‫הסתכלתי לו בעיניים‬ ‫ואמרתי, "אתה לא תתקשר, בוב".‬
‫אנחנו בדרך.‬
‫- למוחרת -‬
‫טוב, אנחנו מתקרבים לכיכר.‬
‫החלק השני של ניסיון הגישה אליו‬ ‫היה ג'ים פורבס,‬
‫בניסיון לעמת אותו עם העובדות.‬ ‫זאת לא הייתה העבודה שלי.‬
‫התפקיד שלי היה לשכנע אותו,‬
‫וזה יותר מתאים לאישיות שלי.‬
‫ברקע שלי, אני שונא…‬
‫את מה שמכנים ריאיונות אמבוש.‬ ‫לא היה אמבוש, כי אמרנו שנהיה שם.‬
‫לפעמים אין ברירה,‬ ‫במיוחד כשמדובר בעובד ציבור,‬
‫לשאול שאלות רלוונטיות נוקבות.‬
‫בוב היה אזרח פרטי,‬
‫אבל הוא היה‬ ‫אזרח פרטי ציבורי מאוד לפני שנים.‬
‫והייתה לנו סיבה להאמין שיש אפשרות‬
‫שהוא די-בי קופר.‬
‫ואם הוא ישלוף נשק, לעזוב או לתת לו אגרוף?‬
‫זה תלוי בך.‬
‫תלוי כמה תהיה קרוב אליו.‬ ‫-טוב.‬
‫העניין הוא…‬
‫אתם מצלמים?‬ ‫-כן.‬
‫- צוות האבטחה הפרטי‬ ‫של טום קולבר -‬
‫יש לי עשרה כדורים עכשיו,‬ ‫ויש לי עוד שתי מחסניות.‬
‫זה מספיק.‬
‫אם לא אצליח לפגוע בו בכדור אחד,‬ ‫שתי מחסניות לא יזיקו.‬
‫אני מצפה ממך ליותר.‬
‫אתה יודע את העבודה.‬ ‫-טוב לדעת.‬
‫הלו?‬ ‫-אני רואה אותו.‬
‫הם יהיו שם בעוד שלוש-ארבע דקות.‬
‫בסדר.‬
‫אני רואה את זה.‬ ‫הוא בתוך מכל האחסון, מסתובב.‬
‫איזה מכל אחסון?‬ ‫-רואה את מכל האחסון הפתוח שם?‬
‫בוב, זה ג'ים פורבס.‬
‫בחייך בוב, בוא נעשה את זה כמו שצריך,‬ ‫צא ונדבר. למה אתה מתחבא במכל אחסון?‬
‫אנשים חפים מפשע לא מתחבאים במכל אחסון.‬
‫תאר לעצמך איך זה נראה, בוב.‬
‫יש לי כמה שאלות פשוטות אליך,‬
‫ואתה מתחבא במכל אחסון כדי להימנע מהן.‬
‫אז תעשה צעד פשוט,‬
‫צא, נדבר ונסגור עניין.‬
‫טוב, סוף-סוף.‬ ‫הוא קיבל שיחה מטום, אני מניח.‬
‫דיברת עם טום, בוב?‬ ‫-דיברתי איתו, כן.‬
‫טום, אני פשוט…‬ ‫-אני לא מתכוון להתווכח איתך.‬
‫גם אני לא.‬ ‫למה שלא נעשה את זה בדרך הנכונה?‬
‫טוב, לך יש את הדרך שלך, לי יש את הדרך שלי.‬
‫אני מנסה את הדרך שלך כבר שישה חודשים.‬ ‫-לא נכון.‬
‫גם פניתי עם זה לתובע‬
‫והוא אמר, "אל תדבר עם ג'ים,‬ ‫הוא ימציא סיפורים ויעשה דברים לא הולמים".‬
‫אז אמרתי, "טוב, לא אדבר".‬
‫אז בלי להמציא סיפורים,‬ ‫תן לי לשאול אותך שאלה פשוטה.‬
‫האם אתה האדם שעלה לטיסה…‬ ‫-מה אמרתי לך הרגע?‬
‫…ב-24 בנובמבר 1971,‬
‫תחת השם דן קופר?‬
‫אולי כן.‬
‫האם חטפת את המטוס‬ ‫בדרכו מסיאטל לכיוון רינו?‬
‫אולי לא הייתי ברור, ג'ים.‬
‫האם אתה האיש הזה? האם אתה די-בי קופר?‬ ‫-אל תנסה לשחק אותה דן ראת'ר הצעיר.‬
‫בוב, תעשה לי טובה תיכנס לחנות‬ ‫ותנעל את הדלת. תעשה את זה בשבילי?‬
‫כן. עכשיו?‬ ‫-כן, עכשיו.‬
‫בוב, האם אתה די-בי קופר?‬
‫בוב, יש לנו עדי ראייה שראו אותך באסטוריה‬
‫ובקורבליס, אורגון, מאז שחרורך ב-1971‬
‫ועד למועד החטיפה. האם היית שם?‬
‫בוב, אחרי הזיכוי שלך מרצח,‬
‫למה גנבת מטוס?‬
‫למה ברחת, בוב, אם אתה לא אשם?‬
‫זה אחד המצודים הגדולים ביותר‬ ‫בתולדות אכיפת החוק באמריקה.‬
‫אז אפשר לומר שהאדם היחיד‬ ‫שיהיה מפורסם יותר מדי-בי קופר‬
‫הוא האדם שימצא אותו.‬
‫ועם הפרסום ותשומת הלב,‬ ‫יבואו התהילה והזהב.‬
‫אני יודע שאנחנו משגעים אותך‬ ‫וזו לא כוונתי, אני מתנצל על כך.‬
‫באמת שלא. אין לי כל…‬
‫תתרחק או שאני מתעצבן.‬ ‫ואני מתכוון לארבעתכם.‬
‫אני יודע שאתה מבין שזה נראה לא טוב‬ ‫כשהוא לא עונה על השאלות ומתחבא,‬
‫ושהוא צריך אותך כדי להגיד לו להסתלק מפה.‬
‫אני מודאג בגלל לחץ הדם שלו.‬
‫הוא אמר… בטח שמעת על לחץ הדם.‬
‫תשמע, אני לא רוצה להרוג את הבחור.‬
‫אני מודאג ממנו.‬
‫חם, והבריאות שלו לקויה.‬
‫זה רציני, ואני ממש מודאג.‬
‫לא באתי הנה כדי להזיק לבריאותו.‬
‫אלה היו חילופי דברים ממש לא מספקים.‬
‫רחוק ממה שרציתי.‬
‫למעשה, הוא כלל לא סגר דלתות,‬ ‫אלא פתח דלתות אחרות במוחי.‬
‫הוא לא כיבה את הלהבות,‬ ‫אלא הצית אחרות במוחי.‬
‫הוא היה חמקני בטירוף.‬
‫מה שקיוויתי לו, מה שחלמתי עליו,‬
‫במשך שנתיים,‬
‫היה לפגוש את האיש הזה‬ ‫במקום שבו נוכל לדבר פנים אל פנים.‬
‫ואני מרגיש שהמקסימום‬ ‫שיכולתי לצפות לו, קרה.‬
‫אנחנו מרגישים שפיצחנו את התיק הזה.‬
‫עכשיו רק בשביל הדורות הבאים צריך‬ ‫להגיד, "כן, פיצחנו את תעלומת די-בי קופר",‬
‫ובאמת להראות שהמתודולוגיה שבנינו עובדת.‬
‫ידענו שעלינו על האיש הנכון.‬
‫אני סבור שבהרבה ממה שראינו לאחרונה,‬
‫ביחס לקולבר ולצוות שלו‬
‫ולראקסטרו,‬
‫יש הרבה טעם לפגם.‬
‫אני חושב שהוא רק רוצה להתפרסם בתור האיש‬ ‫שפיצח את תעלומת די-בי קופר.‬
‫התהילה שתתלווה לזה, הכסף האפשרי,‬ ‫אולי גם זה חלק מהעניין. אני לא יודע.‬
‫אולי זו רק האפשרות להיות‬ ‫חלק מדף בוויקיפדיה שאומר,‬
‫"הבחור הזה פיצח את התיק".‬ ‫אני לא לגמרי בטוח.‬
‫אבל אני חושב שבסופו של דבר,‬ ‫זה מה שמניע אותו.‬
‫זו דעתי. בסופו של דבר, זה מה שהניע אותו‬
‫והבעיה היא שזה העיב על שיקול דעתו.‬
‫כפי שציינת בעצמך,‬ ‫הרקע שלך מרמז שיכולת להיות די-בי קופר.‬
‫יכולתי להיות.‬
‫בין שראקסטרו היה די-בי קופר או לא‬
‫הוא נהנה מכל הפנטזיה הזאת‬
‫על כך שחשבו שהוא די-בי קופר.‬
‫תראו, כל מי שעולה על המסלול הזה‬
‫מתחיל בסקרנות.‬
‫הם מגבשים את אמונתם בנושא, תהיה אשר תהיה,‬ ‫ומשקיעים יותר ויותר זמן בביסוס אמונתם.‬
‫ומה שמגלים, בגדול, זה שבשלב מסוים,‬
‫הם מפסיקים לחפש תשובות,‬
‫ומתמקדים בחיפוש אחר ראיות ‬ ‫שיוכיחו את האמונה שהם גיבשו בנושא זה.‬
‫זו מהותה של הטיית האישוש,‬
‫חיפוש ראיות שאתה מאמין‬ ‫שיוכיחו את הרעיון שלך.‬
‫הצטברו יותר מדי ראיות.‬ ‫אין ספק שזה היה ראקסטרו.‬
‫אנחנו מחפשים עובדות.‬ ‫זה מה שהצוות שלי מזכיר לי בכל יום.‬
‫לא להתקבע על היבטים‬ ‫של הוקוס-פוקוס ומסתורין.‬
‫להתרכז בעובדות.‬
‫אנשים באים ואומרים לי, "אתה אובססיבי".‬ ‫אני חדור מטרה.‬
‫התיק הזה הוא ריצת מרתון,‬ ‫הקרבה, אתגר, תהום.‬
‫ככל שמעורבים בו יותר,‬ ‫כך קשה יותר לצאת ממנו.‬