‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫בכולנו יש כמיהה להיות חופשיים,‬
‫אבל יש כוח אחד שלוכד אותנו כל חיינו‬
‫והוא כוח הכבידה.‬
‫די-בי קופר השיג משהו שכולנו משתוקקים‬ ‫להשיג, גם אם אנחנו לא מודעים לזה.‬
‫ריבונות על חייו.‬
‫לעמוד כנגד כוח הכבידה,‬
‫כנגד המערכת.‬
‫זה סיפור המסתורין האמריקאי הקלאסי,‬
‫שאנחנו עדיין צופים בו כעבור 50 שנה.‬
‫ובכל זאת, יש בו אלמנטים‬ ‫שכל מי שברשותו מחשב נייד יכול לבדוק,‬
‫ולהרגיש שהוא בלש חוקר.‬
‫מבחינה זו, מדובר בתעלומה נהדרת‬ ‫לעידן האינטרנט.‬
‫- חיפוש -‬
‫הוא יפהפה בבהירותו.‬
‫אני קורא לזה "מגע ג'יימס בונד".‬
‫הג'נטלמן המתוקתק שמופיע בחליפה ועניבה,‬
‫מזמין את הוויסקי שלו וקופץ ממטוס‬ ‫באמצע הלילה. יש בזה משהו נועז וחצוף.‬
‫הוא מעולם לא פגע באיש.‬ ‫הוא הניח לכולם לרדת מהמטוס.‬
‫הוא קיבל את 200 אלף הדולר שלו וקפץ החוצה.‬
‫בסערה.‬
‫והתחמק מזה ללא עונש. די מבריק, לא?‬
‫קופר הגשים את משאלת ליבם של רבים:‬
‫להשיג 200 אלף דולר ולהיעלם.‬
‫אני חושב שהתיק הזה יחיה לנצח.‬
‫- פרק 3: לראות את ישו בטוסט גבינה -‬
‫- הוליווד -‬
‫- לוס אנג'לס, 2016 -‬
‫תקופת החקירה הייתה תקופה קשה.‬
‫הוצאנו הרבה מכיסנו,‬
‫והשקעתי חמש שנים בהידוק הסיפור‬ ‫ובמכירתו לערוץ ההיסטוריה.‬
‫היה לא קל להגיע לאותה נקודה.‬
‫זה היה רגע מרגש כשטום סוף סוף מכר‬ ‫את הסיפור לערוץ ההיסטוריה,‬
‫כי יש גבול לכסף שאפשר להשקיע בפרויקט‬
‫בלי לקבל החזר כלשהו.‬
‫ערוץ ההיסטוריה‬ ‫רצה שטום ואני ניקח חלק בסיפור המקרה.‬
‫טוב, בוא תשכנע אותנו.‬
‫נלך על זה.‬ ‫-טוב.‬
‫- "די-בי קופר: תיק סגור?"‬ ‫LMNO, 2016 -‬
‫היינו אמורים להציג את התיק‬ ‫ולנסות לשכנע את טום פואנטס,‬
‫בכיר באף-בי-איי,‬
‫כעת בדימוס,‬
‫וכתב פלילי.‬
‫- בילי ג'נסן -‬
‫טום פואנטס סיפק תיאור מדהים‬ ‫של המקרה שלנו ואמר,‬
‫"זה נפלא. כפי הנראה זה הוא. בתשעים אחוז".‬
‫- רוברט וו. ראקסטרו, חקירה מקוונת: הדייג -‬
‫אבל בתוך שישה חודשים,‬
‫הכול השתנה.‬
‫חשבתי שכל הראיות שהם חשפו‬
‫בערוץ ההיסטוריה היו משכנעות למדי,‬
‫אבל אחרי שדיברתי עם טום,‬
‫מתברר שהבטיחו לו משהו אחד‬ ‫לגבי מה הם מתכוונים לעשות,‬
‫ובסופו של דבר התוכנית הלכה לכיוון אחר.‬
‫אנחנו כאן כדי לעדכן אתכם‬
‫- טום פואנטס, אף-בי-איי לשעבר -‬
‫על חלק מהפעולות האחרונות שלנו בתיק הזה.‬
‫טמנו לנו מלכודת.‬
‫בפרק השני, האף-בי-איי הביאו‬
‫את הדיילת הראשית‬
‫כדי שתביט, לעיני המצלמה,‬
‫בתמונות של חשודים פוטנציאליים‬ ‫בתיק די-בי קופר.‬
‫אני זוכר שחשבתי, "זה מוזר".‬
‫האישה הזאת לא התראיינה מעולם.‬
‫- טינה מאקלו, דיילת בטיסת נורת'ווסט 305 -‬
‫האם יכול להיות שזה הבחור שישבת לידו?‬
‫לא, לא נראה לי.‬
‫לא נראה לי.‬
‫בסוף הפרק,‬
‫היא מסתכלת על סדרת התמונות‬ ‫בנוכחות האף-בי-איי ופואנטס שם.‬
‫והיא ממוטטת את זה.‬
‫ממוטטת את כל התיאוריה מאחורי המקרה.‬
‫כשזה קרה, יכולתי לחוש את מפח הנפש לימיני.‬
‫עדי ראייה, כידוע, הם לא ממש אמינים.‬
‫כעבור 40 שנה‬
‫לא לזהות אותו כאדם שראתה במטוס?‬
‫מעולם לא ציפיתי שתשיב בחיוב.‬
‫לו הייתה מזהה, הייתי ממש מופתע, בכנות.‬
‫עורכי דין בבתי המשפט יגידו לכם‬
‫שכאשר יש עדי ראייה של ממש‬
‫הם מדייקים ב-50 אחוז במקרה הטוב.‬
‫ארבעה אנשים יכולים להיות עדים לתקרית‬ ‫וכל אחד מהם יתאר אותה אחרת.‬
‫ולא מדובר רק בתפיסה שונה‬ ‫לגבי מה שהם מדווחים,‬
‫אלא גם בדעות מוקדמות.‬
‫אני משוכנע שראקסטרו אינו קופר.‬
‫לסרט התיעודי של ערוץ ההיסטוריה‬ ‫היו לנו 93 ראיות.‬
‫היו לנו קודים מפוצחים,‬
‫היו לנו עדים,‬ ‫היה לנו אפילו את סט הכישורים המושלם.‬
‫חשבנו שהכול ממש משכנע.‬
‫האם אחת מ-93 הראיות היא הכסף או המצנח?‬
‫לא, בילי, אנחנו יודעים שזה לא שם.‬ ‫זה נסיבתי.‬
‫מתוך 93 פיסות המידע,‬
‫אין כאן שום דבר שמוכיח שהוא היה על המטוס,‬
‫שום דבר שאפילו מוכיח‬ ‫שהיה בפורטלנד באותו יום.‬
‫לא משנה איך תרצו לתקוף את השאלה‬ ‫"האם ראקסטרו הוא די-בי קופר או לא?",‬
‫זה היה תיאור לא הוגן ולא הגון‬
‫של מהות הראיות.‬
‫וזה פשוט הרתיח אותי בזמנו.‬
‫ועדיין מרתיח.‬
‫לעולם לא אשכח שהבמאי אמר לי,‬
‫"לא נראה לך‬ ‫שאתה חייב לראקסטרו התנצלות עכשיו?"‬
‫אמרתי, "אין לי על מה להתנצל,‬ ‫ואני עומד מאחורי הצוות שלי".‬
‫טמנו לטום פח‬
‫והציגו אותו כאחד ממטורפי הקונספירציה,‬
‫במקום בתור החוקר השיטתי שהיה כל חייו.‬
‫פשוט כאב לי על טום,‬ ‫כי הוא השקיע שנים של עבודה‬
‫חוקית וכשרה.‬
‫והאופן שבו ביישו אותו ופקפקו בדבריו,‬ ‫הזיק למוניטין שלו.‬
‫לא זו בלבד, זה היה פשוט לא נכון.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫המסקנה שלי הייתה… אני חושב‬ ‫שטום שאל אותי את זה לעיני המצלמה.‬
‫הוא אמר, "אז אתה חושב שזה לא הוא?"‬ ‫-עניתי, "לא, אני חושב שלא".‬
‫כי להם יש גישה למידע מתוך האף-בי-איי‬
‫שלנו אין.‬
‫פשוט מאוד.‬
‫טום ואני‬
‫לא ממש דיברנו אחרי זה.‬
‫בסוף הסרט התיעודי‬ ‫פשוט טורקים בפניו את הדלת.‬
‫הם סגרו את התיק.‬
‫- אף-בי-איי, הבניין ע"ש ג'יי. הובר -‬
‫בעקבות אחת החקירות הארוכות והמקיפות ביותר‬ ‫בהיסטוריה שלנו‬
‫האף-בי-איי יפסיק להקצות משאבים‬ ‫לתיק די-בי קופר, לאחר 45 שנה.‬
‫באותו שבוע שבו שודר הסרט התיעודי,‬ ‫האף-בי-איי סגרו את התיק.‬
‫אז האם התיק הזה סגור?‬
‫מבחינה אדמיניסטרטיבית, כן.‬
‫לדעתי, האף-בי-איי‬ ‫עשו יד אחת עם מפיקי התוכנית,‬
‫ולמוחרת השידור,‬ ‫נציג האף-בי-איי אומר למיקרופון…‬
‫בחנו כל ראיה שקיבלנו.‬
‫"בדקנו את המידע של קולבר‬ ‫ולא היה בו שום דבר חדש".‬
‫אין שום דבר חדש.‬
‫- ההשקפות והדעות של טום קולבר‬ ‫וצוות החקירה שלו -‬
‫- שעלו בסרט "די-בי קופר: תיק סגור?"‬ ‫בערוץ ההיסטוריה, הן על דעתם בלבד. -‬
‫- לא הוכחה כל השערה בדבר שיתוף פעולה‬ ‫בין ערוץ ההיסטוריה לאף-בי-איי. -‬
‫- תיק די-בי קופר נסגר לצמיתות -‬
‫האם הצליח לחמוק? האם נהרג בניסיון לחמוק?‬
‫עכשיו אפשר לומר שכפי הנראה לעולם לא נדע.‬
‫אחרי 45 שנה, למה הם סגרו את התיק?‬
‫שאלה טובה.‬
‫אני לא יכול לספק לכם את התשובה.‬
‫אין ספק שמשהו מסריח (גם: דג) מתרחש.‬
‫כן, ואין לי פה חכה…‬
‫כשמישהו אומר לך, "אין מה לעשות",‬
‫זה פשוט…‬
‫זה מה שמניע את כולנו בצוות הזה.‬
‫אני רוצה לדבר על חוסר שיתוף הפעולה,‬
‫על המידע השגוי ועל השקרים שעלו‬
‫בניסיון להכשיל את החקירה אחרי שבע שנים.‬
‫הצוות של קולבר צריך להשלים עם העובדה‬
‫שכל הראיות מצביעות על כך‬ ‫שראקסטרו אינו די-בי קופר.‬
‫ראשית, כל העדים שראו את די-בי קופר‬
‫אמרו שהוא נראה באמצע שנות ה-40 לחייו.‬
‫אבל רוברט ראקסטרו היה רק בן 28‬
‫בזמן חטיפת המטוס, וזו בעיה גדולה.‬
‫לצוות של קולבר, במקום להשלים עם המציאות,‬
‫קל יותר ללכת בנתיב מסוים‬
‫המרמז שהאף-בי-איי ואחרים קשרו נגדם קשר.‬
‫כי חייב להיות הסבר‬
‫למה הם לא הצליחו לקשור את זה לראקסטרו,‬
‫וההסבר חייב להיות קונספירטיבי.‬
‫לא באנו לפקפק‬ ‫באנשים השומרים על שלומנו בסתר,‬
‫אנחנו כאן כדי לפקפק‬ ‫באנשים שיש להם מספר זהויות,‬
‫הואשמו בעברות פליליות שונות,‬
‫וכשהם נעצרים, מספקים להם כרטיס יציאה מהכלא‬ ‫כי הם היו טייסי הסי-איי-איי.‬
‫הסיפור היה שראקסטרו עבד עבור הסי-איי-איי,‬
‫ושבגלל הדברים שעשה למען הסי-איי-איי,‬
‫הם לא רצו שהמידע הזה יתפרסם,‬
‫ולכן סגרו עסקה עם האף-בי-איי‬ ‫כדי לשחרר אותו.‬
‫זו השמועה שהגיעה לאוזניי.‬ ‫אין לי כל ראיה לכך.‬
‫האף-בי-איי פשוט‬ ‫התנפל על כולם עם דברים כאלה.‬
‫כשראיתי את הריאיון עם ראקסטרו,‬ ‫הוא דיבר כחייל ביחידת "אריות הים".‬
‫מומחה בחומרי נפץ תת-מימיים,‬ ‫פעולות תת-ימיות.‬
‫אוויר, ים, יבשה.‬
‫הוא דיבר כמו איש צבא לשעבר.‬
‫הוא לא דיבר כמו איש סי-איי-איי.‬
‫איש סי-איי-איי עם ניסיון כזה‬
‫לא היה מדבר וחושף את זה כך בכל מקרה.‬
‫כלומר, אנחנו לא מדברים על הדברים.‬
‫אמרתי, "אם האף-בי-איי מסרבים לנו‬ ‫אתקשר לצוות".‬
‫חשבנו, "למה אתם מסתירים את זה?"‬ ‫לא ידענו על הסי-איי-איי.‬
‫- סי-איי-איי -‬
‫די, מספיק.‬
‫- בריאן בורו, סופר ועיתונאי -‬
‫האף-בי-איי והסי-איי-איי מטייחים את הכול?‬ ‫אולי די עם זה?‬
‫אם האף-בי-איי והסי-איי-איי וחייזרים בחלל‬
‫היו משלבים כוחות ומטייחים משהו,‬
‫נראה לכם שהם באמת היו מטייחים‬ ‫משהו כל כך חסר חשיבות‬
‫כמו חטיפת מטוס בצפון מערב ארה"ב ב-1971‬
‫שאפילו לא גויס בה מספיק כסף‬ ‫כדי לקנות זיכיון לסניף של מסעדת מזון מהיר?‬
‫בייקון, צ'דר, צ'יפס מסולסל‬
‫ורק ב-2.99 דולר.‬ ‫-2.99 דולר?‬
‫אין לי כלום נגד תיאוריות קונספירציה.‬ ‫הן בסדר בשביל אנשים משוגעים.‬
‫אבל הרעיון שמדובר באנשים‬ ‫שפשוט מתכחשים לעובדות שניתן להוכיח‬
‫שנמצאות לנו מול העיניים…‬ ‫זה פשוט משגע אותי.‬
‫אן-בי-סי ספורטס מציגים…‬
‫את משחק הרוז בול לשנת 1970.‬
‫אני יודע שאנשים חושבים שאני אולי משוגע,‬
‫אבל כדי להבין איך הראש שלי עובד‬
‫צריך לחזור אחורה לינואר 1970.‬
‫צפיתי במשחק הרוז בול,‬
‫ופתאום משהו קרה לי.‬
‫היו לי הבהובים בעיניים‬
‫למגרש עולה מייק אולדהם…‬
‫הרגשתי צלצולים כבדים בראש.‬
‫ואבא שלי, שהוא רופא פסיכיאטר,‬ ‫ואימא שלי אמרו,‬
‫"ניקח אותך לבית החולים".‬
‫- חדר מיון -‬
‫ובמעלית שקעתי בתרדמת.‬
‫הרופאים אמרו שאני עומד למות.‬ ‫הם אמרו, "אין מה לעשות".‬
‫אימא שלי קנתה שמלה שחורה.‬
‫ואז פתאום העיניים שלי נפקחו.‬
‫הם אמרו, "אין לנו מושג למה אתה כאן".‬
‫וכעבור כמה רגעים,‬
‫אבא חזר ואמר,‬ ‫"אתה צריך לגלות למה אתה כאן".‬
‫אנחנו משפחה מאוד רוחנית,‬ ‫וזו הייתה ממש הוראה מפורשת.‬
‫- טום קולבר, 1970 -‬
‫הייתי בן 11, והייתי צריך ללמוד‬ ‫ללכת, לדבר ולקרוא מחדש.‬
‫הדבר שהציל אותי היה עיתונים.‬
‫אבא תמיד ישב ליד השולחן,‬ ‫והסתכל על הכותרות. כולנו זוכרים את זה.‬
‫בגלל העיתונים היומיים האלה נכנסתי לתחום‬ ‫החדשות, פניתי לסי-בי-אס ולחברת פרמאונט.‬
‫מאז אותו יום, הוריי לא הפסיקו להגיד לי‬
‫"אתה חייב לגלות למה". לכן אני כאן.‬
‫אז כשמערוץ ההיסטוריה חזרו ואמרו לנו…‬
‫אין כל אפשרות להשיג הרשעה‬
‫כשהעדה הטובה ביותר אומרת, "זה לא הוא".‬
‫"זה לא הוא. לא נבדוק את התיק."‬
‫"אנחנו מעבירים את הקובץ למחסן‬ ‫של 'שודדי התיבה האבודה',‬
‫וזה נגמר".‬
‫זה חיזק אותנו כי‬ ‫"אנחנו יודעים מי האויב עכשיו".‬
‫אז מייד אחרי הסרט התיעודי הראשון,‬ ‫הישגנו עו"ד מוושינגטון כדי להגיש תביעה.‬
‫בתביעה שמוגשת עכשיו בוושינגטון‬
‫נטען שהתיק של די-בי קופר אינו בלתי פתיר.‬
‫- האף-בי-איי נתבע על ידי‬ ‫צוות בלשים הסבור שמצא את די-בי קופר -‬
‫טום קולבר ועורך דינו‬
‫תרמו תרומה משמעותית‬
‫על ידי תביעת האף-בי-איי.‬
‫התביעה מחייבת את האף-בי-איי לשחרר‬
‫את כל תיק החקירה שלו.‬
‫התביעה נמשכה חצי שנה.‬
‫השופט הסכים איתנו. קיבלנו את התיק במלואו.‬
‫קיבלנו פרסומים חודשיים מהאף-בי-איי‬
‫של לפחות 500 עמודים הכוללים מידע חדש‬
‫שאנשים מעולם לא ראו מחוץ לאף-בי-איי.‬
‫- האתר של טום קולבר -‬
‫כשטום קולבר פתח ופרסם‬ ‫את כל המידע של האף-בי-איי,‬
‫בסופו של דבר קראתי כ-25,000 עמודים‬
‫של תיקי אף-בי-איי מקוריים הקשורים למקרה,‬
‫למדתי על העניבה,‬
‫על בדלי הסיגריות,‬
‫על מה קרה לדברים האלה.‬
‫זה כמו סערה של מסמכים.‬
‫חלקם גזרי עיתון,‬
‫חלקם מזכרים בין משרדים,‬
‫חלקם מכתבים שנשלחו אל האף-בי-איי או ממנו.‬
‫היו שם כמה מציאות, והמציאות סבבו בעיקר‬
‫סביב עדויותיהם של דיילים ושל אנשים אחרים.‬
‫וחלק מהניתוחים שביצע האף-בי-איי‬
‫במובן של חשודים ודברים ספציפיים,‬
‫שלמעשה סיפקו מידע רב ערך,‬
‫ותובנות וכדומה.‬
‫כך באמת נשאבתי לתוך זה,‬ ‫אחרי שזה עלה לשלב הבא,‬
‫מבחינת רמת עניין.‬
‫- 17 בינואר 2017 -‬
‫האף-בי-איי לא הצליח לפצח את המקרה‬ ‫אך כעת מדענים חושבים‬
‫שהם צמצמו את טווח החיפוש אחר החשוד‬
‫באמצעות ראיות שנמצאו בעניבתו.‬
‫קבוצה של מדענים‬ ‫שמגדירים את עצמם בלשים חובבים‬
‫זיהו למעלה מ-100,000 חלקיקים‬
‫של יסודות כימיים נדירים…‬
‫שמות כמו סטרונציום ואיטריום וצריום.‬
‫…שציפו את העניבה של די-בי קופר.‬
‫באותם ימים, בכל הנוגע לדי-בי קופר,‬
‫מחקרים רבים וטובים‬ ‫נעשו על ידי אזרחים פרטיים.‬
‫יש קומץ אנשים שתורמים בקביעות לעניין,‬
‫מוסיפים מידע מדעי, סורקים תיקי אף-בי-איי,‬
‫יוצאים לשטח ומחפשים בפועל.‬
‫יש אותי.‬
‫ישנו טום קיי, המדען.‬
‫ישנו אדם שמכונה "האנונימי",‬
‫שהעלה חשוד בשם ויליאם ג'יי סמית.‬
‫יש אדם נוסף בשם מרטי אנדרדה,‬
‫שערך מחקר רציני על יכולת ההישרדות‬
‫לאחר קפיצה עם מצנח.‬
‫המקום הכי מהנה, אולי,‬ ‫הנגיש לציבור בעניין די-בי קופר‬
‫הוא הפודקאסט "קופר וורטקס".‬
‫אני כל הזמן חושב, "איך זה‬ ‫היה כשהמגפיים שלו פגעו בקרקע?‬
‫מה הוא ראה? על מה הוא חשב?"‬
‫והרעיון שאולי לעולם לא אדע את התשובות לכך‬
‫משגע אותי.‬
‫אחד הדברים המושכים ביותר‬ ‫בתיק של קופר מבחינתי‬
‫הוא השוד הבלתי פתור.‬ ‫כאילו, לשים את עצמי בנעליו.‬
‫"תכננתי את זה, ביצעתי את זה‬ ‫וחמקתי בלי עונש."‬
‫בוקר טוב לכולם. אני טום קולבר.‬
‫וישנו תומס קולבר,‬
‫שהוא דמות מוזרה בפני עצמו.‬
‫טום קולבר הוא אחד הגיבורים,‬
‫במובן שהוא פתח‬ ‫את כל המידע שבידי האף-בי-איי,‬
‫וזה מדהים, אבל בחלק אחר הם קצת פישלו.‬
‫- האם תעלומת די-בי קופר נפתרה סוף-סוף? -‬
‫טום נחרץ בדעתו ונשאר נחרץ בדעתו‬
‫ואני מכבד את זה.‬
‫אבל הבעיה בנחרצות הזאת‬
‫היא שישנה אפשרות‬
‫שאתה מסובב כל בדל ראיה לטובתך.‬
‫מדובר במגוון רחב של ראיות.‬
‫הסיפור של קולבר,‬
‫עקבתי אחריו מקרוב,‬ ‫כמו כל דבר שקשור לדי-בי קופר.‬
‫וכשהוא התפרסם לראשונה,‬ ‫חשבתי שזה ממש מעניין.‬
‫אבל לדעתי, טום עבר ממצב של ניסיון להוכיח‬ ‫את התיאוריה שלו לניסיון למכור אותה.‬
‫רוב האנשים שאני מכיר‬
‫חושבים שהניסיון של קולבר לשכנע‬ ‫את העולם שרוברט ראקסטרו הוא די-בי קופר,‬
‫הוא בסך הכול תכסיס הוליוודי‬ ‫לזכות בתהילה ועושר.‬
‫אבל קולבר הפך למאגר המחתרתי,‬
‫לאיש שהרבה דברים מגיעים אליו.‬
‫ואז הוא מעביר אותם לאנשי קופר.‬
‫מעולם לא הייתי "קופריסט".‬
‫מעולם לא התחברתי לבלוגים.‬ ‫הם שם מתווכחים אחד עם השני.‬
‫"זה הבחור שלי, הבחור שלך, הבחור ההוא."‬ ‫הם אובססיביים.‬
‫במקרה של קופר‬ ‫הסערה המושלמת הייתה האינטרנט.‬
‫לקבוצה קטנה של אנשים היו אמצעים‬
‫לתקשר זה עם זה.‬
‫וכמו כל דבר אחר‬ ‫זה עמוס בעובדות שמוצגות באופן מוטעה,‬
‫תיאוריות מטורפות.‬
‫זה פרויקט חשאי. זה מקרה חסוי.‬
‫די-בי קופר הוא ממאדים‬ ‫ושוגר הנה על גבי עב"ם.‬
‫זה הכיוון.‬
‫אנחנו בהלך רוח כל כך קונספירטיבי עכשיו.‬
‫הניסיון לגלות את האמת‬
‫הוא כעת עיסוק מרכזי בקרב הציבור האמריקאי.‬
‫והתיק של קופר הוא חלק קטן מהדינמיקה הזאת.‬
‫- עם כל חשוד יש אמונה ש… -‬
‫ברבים מהפורומים של קופר,‬ ‫כפי שאחד מציידי קופר כתב לצייד אחר,‬
‫"רואים את ישו בטוסט גבינה".‬
‫לינדה לואו אומרת שהיא רואה‬ ‫את דמותו של ישו בגבינה מומסת.‬
‫פשוט… יש מתיקות בדמות המסוימת הזאת‬
‫שגורמת לי לחייך כשאני מסתכלת עליה.‬
‫כולם בסיפור הזה רואים את ישו בטוסט גבינה,‬
‫כי כולנו רואים מה שאנחנו רוצים לראות.‬ ‫אנחנו מקרינים את עצמנו.‬
‫כבני אדם, אנחנו שואפים‬ ‫למצוא קשר בין דברים שונים.‬
‫לפעמים כשדברים מסתדרים יפה,‬ ‫אנחנו מכריזים שקשרים אלה אמיתיים.‬
‫בין שמדובר בישו בטוסט גבינה,‬
‫או באחיך בפניו של בינג קרוסבי,‬
‫זה מה שקופר עושה.‬
‫בפערים שבין פרטי המידע,‬ ‫המוח מכניס פרטים שאנחנו מאמינים בהם‬
‫על גבי המידע הזה ועל החשודים שאנחנו רוצים.‬
‫- לדעתי זה דוויין וובר… -‬
‫- המועדף עליי הוא ויליאם סמית. -‬
‫בקהילת החוקרים המקוונת של קופר,‬
‫לרוב האנשים יש דעות נחרצות.‬
‫- אתה עושה בלגן בכרונולוגיה -‬
‫הסביבה ברשת יכולה להיות קצת רעילה,‬
‫ולא מזמינה במיוחד עבור אנשים חדשים.‬
‫- דבר לעניין או עוף מפה. -‬
‫מתקבלות מאות תגובות ביום,‬
‫וזה הולך ונעשה מרושע וכועס מהר מאוד.‬
‫הייתי קורבן למתקפות סייבר. גנבו לי קבצים.‬
‫הן השפיעו על המחשב שלי,‬ ‫הייתי צריך לנקות אותו היטב.‬
‫הן היו די אכזריות.‬
‫מקורן של חלק, כפי הנראה,‬ ‫מחוקרים אחרים של מקרה די-בי קופר.‬
‫- המצב יצא משליטה. -‬
‫מישהו כתב על תמונה של המשפחה שלי‬
‫שאשתי וילדיי מכוערים.‬
‫זה פשוט נהיה פרוע,‬
‫ניסיונם של אנשים להגן על המידע שברשותם.‬
‫שמי טים אוונס,‬
‫ואני עיתונאי חוקר ב"אינדיאנפוליס סטאר".‬
‫ב-2018 טום קולבר התקשר לעיתון‬ ‫וביקש לפרסם סיפור.‬
‫מישהו אמר, "זה סיפור טוב בשביל טים".‬
‫אז ניגשתי לטלפון‬
‫וטום היה להוט מאוד לפרסם את הסיפור שלו.‬
‫הוא היה בטוח שיש לו סיפור נהדר.‬
‫הוא היה חלקלק,‬ ‫והחמיא לי על העבודה שלי.‬
‫הוא הכין שיעורי בית והכיר משהו שכתבתי.‬
‫קצת שימן אותי, משך אותי פנימה.‬
‫טום אמר, "אתה האיש‬ ‫שאני רוצה לחלוק איתו את הסיפור".‬
‫הוא פנה גם לעיתונים אחרים‬ ‫אז לא ברור עד כמה הוא התכוון לזה‬
‫אבל הוא עקב אחרי זה באופן פעיל.‬
‫"אתה מתקדם? דיברת עם זה וזה?"‬
‫הרבה יותר אגרסיבי ועקשן‬ ‫ממקור המידע הטיפוסי.‬
‫מרוב האנשים אני צריך לחלוב מידע.‬
‫אצלו זה היה כמו לשתות מצינור כיבוי אש.‬
‫יש בטום הרבה אנרגיה למקרה הזה,‬
‫הוא השקיע בו הרבה,‬
‫ורוצה שזה יצא טוב.‬
‫טום רצה לשלוט ככל האפשר במהלך העניינים,‬
‫עם מי אדבר, אבל לא ככה אני עובד.‬
‫הערכתי את עזרתו ואת ההפניה שלו למקורות,‬
‫אבל אני צריך לחקור ולהשיג עובדות בעצמי,‬
‫ולגלות לבד אם ראקסטרו באמת היה די-בי קופר.‬
‫ראקסטרו: בוב מדבר.‬
‫אוונס: מר ראקסטרו, שמי טים אוונס.‬
‫אני כתב בעיתון "אינדיאנפוליס סטאר".‬
‫סליחה שאני מתקשר ככה פתאום,‬
‫אבל פנה אליי אדם בשם קולבר.‬
‫הוא טוען שאתה‬
‫האיש שביצע את חטיפת המטוס של די-בי קופר ו…‬
‫ראקסטרו: אין לי מושג. אבל קולבר תקף אותי‬
‫במשך מספר שנים‬
‫וכתוצאה מכך חטף תביעת ענק.‬
‫אז עכשיו הוא שולח שישה דפי מידע‬
‫לרשימה ארוכה של מקומונים קטנים,‬
‫כדי לבצע בליצקריג‬ ‫ולדפוק את ראקסטרו פעם נוספת.‬
‫זה מה שזה.‬
‫אוונס: הגשת נגדו תביעה משפטית?‬
‫ראקסטרו: זה בדרך.‬ ‫- זה בדרך? בסדר.‬
‫ראקסטרו: אל תפרסם שום דבר עליי.‬
‫אני אתבע לך את הצורה.‬
‫אוונס: אז האם זה אתה או לא…‬
‫אתה מכחיש את מה שהוא אומר?‬
‫ראקסטרו: אל תגיע לשורה האחרונה.‬ ‫זאת שאלת מיליון הדולר.‬
‫תן לו לענות. מה הוא אמר?‬
‫אוונס: הוא אומר שזה אתה.‬ ‫לכן אני נותן לך הזדמנות להכחיש.‬
‫ראקסטרו: הזדמנות לגלות אם הוא דובר אמת.‬
‫במהלך הריאיון שלי עם ראקסטרו,‬
‫נתתי לו לפחות ארבע הזדמנויות לומר, "אני לא‬ ‫די-בי קופר. אני לא האדם האחראי לזה".‬
‫והוא המשיך להקניט אנשים‬
‫שאולי זה הוא,‬ ‫ש"אולי אני יודע יותר ממה שאני מספר".‬
‫הרגשתי שהוא אוהב שחושבים שהוא קופר,‬ ‫לשמור על התעלומה לא פתורה, להיות חלק ממנה.‬
‫אני בטוח שהוא ידע מה קולבר עושה.‬
‫הוא ידע מה לוח הזמנים של קולבר.‬
‫גם זה היה מסקרן.‬
‫איך הוא ידע כל כך הרבה?‬
‫האם הם היו חלק מצוות? האם באמת היו יריבים?‬
‫מה באמת קורה פה?‬
‫האם הם היו מעורבים יחד במכירת הסיפור?‬
‫אם הם בישלו משהו יחד,‬
‫לדעתי, יש אפשרות שראקסטרו היה מעורב בזה.‬
‫אני חושב שהיה חסר רק…‬
‫שיודה בפשע.‬
‫אבל שמעתי שמועות שקולבר הציע לו כסף‬
‫כדי להודות בזה.‬
‫קולבר: באנו לספר לך חדשות טובות.‬
‫וזה מתחיל בצ'ק של 20,000 דולר‬ ‫כדי לשכנע אותך לספר את הסיפור האמיתי שלך.‬
‫זו הייתה מערכת יחסים מעניינת,‬ ‫את זה אפשר לומר.‬
‫ראקסטרו היה סוציופת נרקיסיסט.‬
‫באמת.‬
‫הוא ניסה למשוך את תשומת ליבנו,‬ ‫אבל מעולם לא הגבנו אחרי אותו אמבוש.‬
‫לא דיברתי שוב עם ראקסטרו.‬
‫התמקדתי באיסוף ראיות לחקירה.‬
‫אוונס: אתה יודע משהו על הבחור מאינדיאנה‬ ‫שלכאורה פענח את המסרים, או…‬
‫ראקסטרו: קוראים לו שרווד, נכון?‬
‫אוונס: כן, נראה לי.‬
‫ראקסטרו: זה היה רגע מכריע, אני חושב,‬ ‫רגע של תגלית עבור קולבר,‬
‫סוג של קש אחרון.‬
‫- ויטפילד, אינדיאנה -‬
‫בדצמבר 2017,‬
‫גלשתי באינטרנט וממש…‬
‫ראיתי מכתב שדי-בי קופר כתב לעיתונים.‬
‫לאחר חטיפת המטוס,‬
‫אדם שהתיימר להיות די-בי קופר‬
‫שלח מכתבים שנועדו ללגלג על האף-בי-איי.‬
‫"חה-חה, אתם לא יכולים לתפוס אותי."‬
‫- ידעתי מההתחלה שלא אתפס. -‬
‫ומי שזה לא היה, הוא סיפק מידע‬ ‫שרק החוטף יכול היה לדעת.‬
‫חלק מהמכתבים פורסמו עם קבלתם.‬
‫אבל גילינו שהתקבלו מכתבים נוספים,‬
‫שלא פורסמו במתכוון.‬
‫אז קיבלנו גישה למכתבים האלה שלא פורסמו‬
‫על סמך חוק חופש המידע.‬
‫התקשרתי לטום.‬
‫שאלתי, "מה לגבי המספרים‬ ‫שאיש לא הצליח להבין?"‬
‫הוא אמר, "האף-בי-איי לא הצליח לפצח את זה".‬
‫היה לי ניסיון בהצפנה,‬ ‫אז אמרתי "שלח לי את המכתב".‬
‫הוא אמר, "נראה אותך".‬
‫אז הוא שלח לי אותו, והשקעתי בו‬ ‫משהו כמו שמונה, עשר שעות ביום,‬
‫שבעה ימים בשבוע, במשך כשבועיים.‬
‫השתמשתי בכל אמצעי שיכולתי לחשוב עליו,‬ ‫ניסיתי את כל הצפנים שלמדתי.‬
‫הגעתי לנקודה שבה אמרתי…‬
‫"אם זה ראקסטרו,‬
‫אני חייב לדעת איך הוא חושב.‬
‫איך הראש שלו עובד".‬
‫המשכתי להסתכל על סדרת המספרים ההיא.‬
‫"למה הוא רשם שם שלוש פעמים 71?"‬
‫רגע אחד.‬
‫371? אמרתי,‬ ‫"רגע, זאת הייתה היחידה שלי בווייטנאם".‬
‫וראקסטרו רצה לשרת ביחידה הזאת בזמנו.‬
‫אז כתבתי את כל מה שעשינו בווייטנאם,‬
‫והתחלתי לתרגם הכול למספרים.‬
‫ובראש המכתב מופיעה האות סי שבע פעמים.‬
‫שבע פעמים סי (האות השלישית) זה 21.‬
‫כמו סוכנות איי-אס-איי,‬ ‫שכל היחידות שלנו היו חלק ממנה.‬
‫איי-אס-איי זה 21.‬
‫אני אומר לעצמי, "וואו, הינה זה".‬
‫בינגו.‬
‫ריק שרווד השתמש בטכניקה‬
‫שאפשר לקרוא לה גימטריה פשוטה.‬
‫ממירים אותיות במספרים.‬
‫איי שווה 1, בי שווה 2 וכן הלאה.‬
‫בגימטריה סוכמים את המספרים.‬
‫אם שני ביטויים מסתכמים באותו ערך מספרי,‬
‫הם אמורים, איכשהו, להיות קרובים.‬
‫לדוגמה, ג'ורג' וו. בוש וג'ון פ. קרי,‬
‫שהיו המועמדים בבחירות‬ ‫לנשיאות ארה"ב ב-2004.‬
‫האם יש ביניהם קשר מיסטי?‬
‫לדעתי זה סתם צירוף מקרים.‬
‫כי דניס רודמן,‬
‫גם שמו בגימטריה שווה 130.‬
‫אני לא תיאורטיקן קונספירציה או משהו כזה.‬
‫מבחינתי, הצלחתי לפצח את זה…‬
‫רק כי שירתי ביחידה הזאת.‬
‫יחידה 371, שהייתה יחידת מחקר רדיו,‬
‫סוכנות הביטחון של הצבא, שהיינו שייכים לה,‬
‫והמסוקים הסודיים ביותר‬ ‫שהמריאו מבסיס התמיכה הכללי מס' 11‬
‫אז כולנו, כל זה,‬
‫היה סודי ביותר.‬
‫כל ארבע היחידות האלה‬ ‫הצטברו יחד והיו כולן יחידות שלי,‬
‫שהוא רצה לשרת בהן.‬ ‫ובאופן זמני אכן שירת במשך שישה שבועות.‬
‫מה ההסתברות לכך?‬
‫התגלתה התאמה‬
‫בין האמצעים שהשתמש בהם בדרום-מזרח אסיה‬
‫למה שנמצא‬
‫ופוענח‬
‫ממכתביו של די-בי קופר.‬
‫יש התאמה גבוהה מאוד.‬
‫די-בי קופר הוא המקרה‬ ‫שבו אנשים רוצים שהרעיון‬
‫יתאים לדעה מוקדמת שהם גיבשו‬
‫ויש נטייה להתעלם מהחלקים שאינם מתאימים.‬
‫הם פשוט ימצאו את החלקים‬ ‫שמתאימים לקופסה ואז…‬
‫וקשה להתווכח עם זה‬ ‫כי אותם חלקים באמת מתאימים לקופסה,‬
‫אבל כל שאר החלקים שנותרו על הרצפה,‬
‫לעולם לא חוזרים להתייחס אליהם.‬
‫צפנים לא נועדו שיצליחו לפצח אותם.‬ ‫לכן הם צפנים.‬
‫אבל אם רוצים להגדיל את הסיכויים לפצח צופן,‬
‫צריך להכיר את האדם שכתב אותו.‬
‫היה לי מושג לא רע מיהו ראקסטרו.‬
‫הוא רק רצה להראות שהוא חכם יותר מכולם.‬
‫זה עולה מכל מה שהוא כתב.‬
‫- אהיה יריב מדהים -‬
‫אבל המכתב האחרון, הוא היה המפתח.‬
‫עליו רשום בגדול שמו של ראקסטרו.‬
‫- הניסיון שהדוד לימד אותי… -‬
‫טום אמר, "אני לא חושב שזה הוא.‬ ‫הוא מדבר על דוד שלו".‬
‫אמרתי, "הוא לא מדבר על הדוד שלו.‬
‫הוא מדבר על הדוד סאם".‬
‫קראתי את זה פעמיים.‬ ‫אמרתי, "זה הסגנון של ראקסטרו".‬
‫אמרתי, "זה די-בי קופר".‬
‫השורה האחרונה שם,‬
‫"בבקשה תגידו לשוטרים המתרפסים‬ ‫שדי-בי קופר הוא לא שמי האמיתי".‬
‫אמרתי, "מעניין אם הוא שילב פה‬ ‫את שמו המלא".‬
‫אז הוצאתי את המקטע הזה ויצא לי 269.‬
‫רוברט וו. ראקסטרו, הוא כתב את זה.‬
‫אמרתי, "הוא היה לוטננט, נכון?" כך אמר.‬ ‫אז הוספתי אל-טי, והוספתי "אני".‬
‫נתרגם את האותיות שלו למספרים‬
‫ונקבל‬
‫269.‬
‫אז הוא למעשה שילב שם את שמו.‬
‫זה היה רגע של הארה.‬
‫כשאתה מסתכל על משהו ואומר‬
‫"חייב להיות כאן מסר מוצפן",‬
‫תקבל אינסוף אפשרויות.‬
‫אפשר לגרום למסמכים האלה‬ ‫לומר כל מה שתרצה.‬
‫זה למעשה סוג של הטיית האישוש.‬
‫אז לדעתי, המכתבים לא מהווים בשום צורה‬
‫ראיה מהותית לכך שראקסטרו היה קופר.‬
‫גיליתי שמ"אני בובספוג מכנסמרובע"‬ ‫מתקבל אותו מספר קסם בגימטריה.‬
‫אני לא חושב שזה אומר‬ ‫שדי-בי קופר הוא בובספוג מכנסמרובע.‬
‫- בובספוג מכנסרובע,‬ ‫ערוץ ניקולודיאון, 2003 -‬
‫אתה יכול לבוא לי‬ ‫עם בובספוג מכנסמרובע, אז מה?‬
‫אבל האם זה רלוונטי לזה?‬
‫האם זה חסין תקלות?‬ ‫לא, לא הייתי אומר שזה חסין.‬
‫אפשר לתת לזה פרשנויות שונות,‬
‫אבל כך ראקסטרו מתקשר, וזה הסגנון שלו.‬
‫אתם יודעים, זה קידוד פרשני.‬
‫רק על פי האופן שבו הוא כותב על דברים‬
‫וההיכרות עם הדמות שלו,‬
‫אני מעלה את הפתרונות.‬
‫זה פרשני.‬
‫בלבול בין קשרים רצויים לקשרים אמיתיים.‬
‫זו סכנה אמיתית כשבאים לבצע‬ ‫כל סוג של חקירה מדעית.‬
‫אתה לא מקבל מידע מהנתונים‬
‫אתה מעלה מידע מהראש שלך‬
‫על בסיס השערות מוקדמות ששיערת.‬
‫אנחנו מאמינים שתהליך הפענוח היה מדויק,‬
‫ומתאר במדויק‬
‫את מה שראקסטרו אמר בעצמו שהוא עשה.‬
‫שמו של ראקסטרו כתוב באותיות מוצפנות.‬
‫ואלה צפנים שמקורם‬ ‫עוד ממלחמת העולם הראשונה.‬
‫הפענוחים לא נעשו רק על ידי מפצח צפנים ותיק‬ ‫מהסוכנות לביטחון לאומי‬
‫אלא על ידי המפקד של רוברט ראקסטרו.‬
‫גם הוא הסתכל על הצפנים ואמר, "הם מהימנים".‬
‫אז לא אתווכח עם ספר צפנים בן 100 שנה‬
‫או עם לוטננט-קולונל,‬ ‫או עם ותיקי שירות הביטחון.‬
‫כשהם אומרים שהצפנים תואמים, הם תואמים.‬
‫האם זה ראקסטרו? כן, זה הוא.‬
‫זה אושר.‬
‫אבל אל תיקחו את זה רחוק יותר.‬ ‫תפסו אותו בתור חוטף המטוס, זה הכול.‬
‫אז זה הסי-איי-איי. כאילו… בחייך.‬
‫האם הוא היה מעורב בדברים אחרים? כן.‬
‫אבל אני לא רשאי להגיד.‬
‫באיזו מידה אתה מאוכזב‬
‫אם אתה לא מצליח להוכיח את הטענה שלך,‬
‫או לקבל את האישור או ההכרה על כך?‬
‫רק טיפוסים מסוימים ימשיכו להיאבק.‬
‫- אורגון, 2017 -‬
‫- אי שם -‬
‫באנו הנה היום בגלל ראס וכריסטי.‬
‫יש להם מידע חדש על השלל והמצנח שלו.‬
‫כריסטי וראס הגיעו אלינו‬ ‫מייד אחרי הסרט התיעודי הראשון.‬
‫שם המשפחה שלהם הוא קופר. בלי קשר משפחתי.‬
‫אז כריסטי אמרה לנו,‬ ‫"בעלי ואני מיפינו את נתיב המילוט".‬
‫"אנחנו גם יודעים איפה‬ ‫המצנח עשוי להיות קבור". באמת?‬
‫כשהוא סיפר לי את הסיפור והכול התחבר לי,‬
‫אמרתי, "אנחנו צריכים לשתף את זה".‬
‫כל זה נאמר ליד השולחן,‬ ‫בנמל התעופה הזה למטוסים קטנים.‬
‫ולפי המקור שלנו, ראס קופר,‬
‫שהיה ליד השולחן ושמע את הסיפור,‬
‫וולי הוא שמו של האיש שמספר את הסיפור,‬
‫והוא אחד מהארבעה שהיו מעורבים‬ ‫בבריחה של קופר.‬
‫לדברי וולי, בליל החטיפה‬
‫קופר נחת כ-400 מטרים מגוהין.‬ ‫זה מסלול נחיתה.‬
‫שלושה אנשים חיכו לו.‬
‫הם העמיסו הכול על מטוס קטן,‬
‫יחד עם 50 אלף דולר מהכסף והפצצה.‬
‫הם טסו מעל אגם ונקובר,‬ ‫שם הם השליכו את הכסף ואת הפצצה,‬
‫כדי להשאיר עקבות שווא‬ ‫כאילו הוא נפל לאגם וטבע.‬
‫ואז קופר החליף בגדים, החליף מטוס‬ ‫בשדה התעופה סקאפוס,‬
‫וטס חזרה לשדה התעופה הבינלאומי של פורטלנד,‬
‫שם עלה על טיסה ללאס וגאס.‬
‫שאר 150,000 הדולר והמצנח‬
‫הועמסו על טנדר שהגיע למקום מסוים,‬
‫וכשוולי תיאר את המקום, הבנתי איפה זה.‬
‫נסענו לשם כמה פעמים. אספנו 13 חברי צוות.‬
‫באנו הנה כדי לענות על שאלות שאלפי אנשים‬
‫שאלו בניסיון לרדת לחקר האמת.‬
‫מה דעתך עד כה?‬ ‫-אני חושב שנמצא את זה.‬
‫גם אם זה היה אבזם או אטב או משהו כזה‬
‫בגודל 15-10 ס"מ זה היה מצפצף.‬
‫תראה מה היא מצאה.‬ ‫-וואו! מה זה?‬
‫אנחנו לא יודעים.‬ ‫-זה בד.‬
‫לעזאזל, זה נראה כמו ניילון.‬ ‫-שק יוטה.‬
‫או שק תפוחי אדמה.‬
‫זה יכול להיות הרבה דברים, לרבות מצנח.‬
‫זה היה מונח כאן.‬
‫ככה סתם על פני השטח?‬ ‫-כן.‬
‫צריך להמשיך לחפש כאן.‬
‫נראה מה עוד יש כאן.‬
‫בבקשה.‬ ‫-הינה זה.‬
‫חתיכת צינור או משהו כזה.‬
‫זה לא חלק של מצנח.‬
‫צינור.‬ ‫-תשמור את זה, נכון?‬
‫כן, בהחלט.‬ ‫-תבדוק מה זה.‬
‫יכול להיות שזה חלק מהתרמיל החיצוני.‬
‫קשה לדעת.‬
‫אולי זו רתמה.‬
‫אני עדיין חושב שזה המקום הנכון.‬
‫קשה למצוא ניילון בעזרת גלאי מתכות.‬ ‫זה מה שיש לי לומר על זה.‬
‫ואולי מצאנו.‬
‫מצאנו את מה שאנחנו מאמינים‬ ‫שהוא חלק מהמצנח.‬
‫רצועה.‬
‫הבאנו את זה לאף-בי-איי.‬
‫קיבלנו מידע על מיקום המצנח,‬
‫מצאנו את המצנח,‬ ‫הבאנו להם דגימות מחמישה חומרים.‬
‫לא שמענו מהאף-בי-איי מאז.‬
‫טום נפל לפעמים למלכודת‬
‫של "לא הייתי מבחין בזה לולא האמנתי בזה".‬
‫הם מצאו חתיכה של רצועת ניילון,‬
‫ונאמרו הצהרות כמו, "מצאנו את הרצועה,‬ ‫שמוכיחה שזה האזור שבו קברו את המצנח".‬
‫מה? זאת קפיצה לוגית.‬
‫ודברים כאלה מפריעים לי.‬
‫האזור הזה היה אזור חטיבת עצים,‬
‫שהתרחשה בו פעילות רבה לאורך השנים.‬
‫לא ידוע לי שהניתוח של הפריטים הללו‬
‫הצביע חד משמעית על כך שזה המצנח.‬
‫לא נראה לי.‬
‫אולי התברר שזה כלום, אולי התברר…‬
‫מי יודע מה זה?‬
‫אבל הייתי מעז לומר, ומוכן להמר ולהתערב‬
‫שהאף-בי-איי לא עשה דבר בקשר למצנח הזה.‬
‫אין להם שום עניין לפתור‬ ‫את חטיפת המטוס של די-בי קופר.‬
‫שום עניין.‬
‫התיק הזה הוא אחד התיקים‬ ‫הכי מעניינים שהשתתפתי בחקירתם באף-בי-איי,‬
‫פשוט כי הוא מתמשך.‬
‫עברו 50 שנה,‬
‫ועדיין לא התקרבנו לגלות את זהותו של קופר.‬
‫כלומר, יש לנו חשודים.‬
‫יש חשודים חדשים כל הזמן, וחשודים מתפוגגים.‬
‫אבל באמת, לאף אחד מהם אין קשר ישיר למקרה.‬
‫כיום, ביום השנה ה-50 למקרה,‬
‫אינני יכול לומר בוודאות כלשהי‬ ‫מי הוא דן קופר, או מי הוא היה.‬
‫לא נראה לי שמישהו יכול,‬ ‫ולהתיימר לכך זה פשוט חסר אחריות.‬
‫אני כן יכול לומר שאני יודע‬ ‫הרבה יותר על מי הוא ומי הוא היה‬
‫יחסית לאשתקד או לשנה קודם לכן.‬
‫כל שנה אנחנו יודעים קצת יותר,‬ ‫מידע חדש נחשף,‬
‫ורמזים חדשים נבחנים בדרכים שונות.‬
‫ואין חשוד מסוים שמעסיק אותי כרגע,‬
‫אבל המצפן שלי כן מצביע על כיוון מסוים,‬
‫והכיוון הזה הוא צפונה, אל קנדה.‬
‫- קולומביה הבריטית -‬
‫אני מרגיש שיש כל כך הרבה רמזים בקנדה‬
‫שמעולם לא באמת נבדקו עד הסוף.‬
‫האף-בי-איי מעולם‬ ‫לא חקר את המשמעות של השם דן קופר.‬
‫דן קופר היה שמו של גיבור קומיקס צרפתי,‬
‫שהטיס מטוסים וצנח מהם.‬
‫אם האף-בי-איי אומר משהו, מאמינים לזה,‬
‫אבל האמת היא שהאף-בי-איי‬ ‫מורכב מסוכנים בני-אנוש‬
‫והעבודה הטובה ביותר שנעשתה על המקרה הזה,‬ ‫נעשתה על ידי בלשים אזרחיים.‬
‫אנשים שיש להם שיגעון למקרה,‬ ‫שבחנו רמזים וקצוות חוט,‬
‫שמצאו חוברות קומיקס בצרפתית,‬ ‫וחיפשו בגוגל מידע כדי לרדת לחקר האמת.‬
‫- חיל האוויר המלכותי הקנדי -‬
‫הייתי פונה צפונה.‬
‫לא הייתי מבזבז זמן בארצות הברית.‬ ‫הייתי פונה ישר לקנדה.‬