Haluamme muistuttaa teitä kiinnittämään turvavyöt…
On uskomatonta ajatella tätä. 1971, 2021, 50 vuotta väliä.
Ihmiset jahtaavat Cooperia yhä.
Näiden Cooper-fanien nettisivustoilla -
väitellään eri teorioista ja epäillyistä edelleen.
Tämä on 50-vuotias legendaarinen tarina.
Kukaan ei tiedä, mitä tapahtui. Se on tarttuvaa.
Ihmisillä on kyltymätön himo löytää ratkaisu -
ilman minkäänlaisia tietoja.
Jokainen on seurannut tätä tapausta vuosien varrella.
Nyt FBI heittää pyyhkeen kehään.
Maailmassa on monia mysteerejä, ja tämä on yksi niistä.
Cooperista julkaistaan yhä uutta sisältöä 50 vuotta myöhemmin.
Kun olet sisässä, et pääse pakoon.
Ei ole loppua, eikä tyydytystä. Et opi tuntemaan tarinaa.
Ainoa tietämämme Cooperin tarina on koneessa.
Ennen sitä ei ole mitään, eikä mitään ole sen jälkeen.
Sen vuoksi monet pysyvät pyörteessä.
Kuka tietää, milloin tai missä palapelin seuraava pala ilmestyy?
JAKSO 4: COOPER-MANIA
VANCOUVER, WASHINGTON MARRASKUU 2021
COOPERCON LA & SU
Hei, tervetuloa CooperConiin.
Aloin järjestää CooperConeja vuosittain vuonna 2018.
D. B. Cooper on osa luoteista tarinaa,
luoteen legendaa Isojalan ja ufojen kanssa.
On hieno idea tehdä niistä festivaali.
Oletteko tulossa sisään? Tänne päin.
CooperCon on heimon kokoontuminen.
Olen omistaja Northwest Escape Experiencessä,
jossa on D. B. Cooper -pakohuone.
Liityin tähän peliin Wikipedia-sivulta.
Olen historioitsija ja tutkinut D. B. Cooperia seitsemänvuotiaasta.
Äitini oli Sea-Tacin lentokentällä odottamassa lentoa tulevan isäni luo,
kun kaappaus tapahtui, joten hänen lentonsa viivästyi.
Hän melkein ehkäisi olemassaoloni.
On todella erityistä olla täällä henkilökohtaisesti.
Sulkea läppäri -
ja tavata ja keskustella ihmisten kanssa kasvotusten.
KAAPPAUS-IPA VICTOR-23
Tästä tekee perheen se,
että me kaikki kärsimme samasta vaivasta,
kyvyttömyydestä ratkaista tapaus.
Täällä on paikalla itse Coopervillen pormestari,
The Mountain Newsin ylläpitäjä.
Hänen seuraansa liittyy tämän tapahtuman komea järjestäjä.
Hyvät ystäväni Bruce Smith ja Eric Ulis.
Oliko se vain yksi mies, joka halusi rahaa ja palkkapäivän?
Vai jotain muuta?
Täällä voit puhua ihmisille, jotka tuntevat jutun -
ja jotka elivät siihen aikaan.
Kaikki suuret ovat täällä, joten tämä on jatkuvaa…
Bill Mitchell istuu tuolla. Hän oli koneessa,
puolentoista metrin päässä D. B. Cooperista.
Jos minulta kysytään silminnäkijänä, en tunnistaisi,
vaikka hän olisi täällä.
Keskustellaan satunnaisista oudoista asioista,
joista vain jutusta kiinnostuneet välittävät.
Kun saamme tumpit, laitamme ne elektronimikroskooppiin.
Tämä on vuoden 1985 vuosikertaelektronimikroskooppini,
jonka omistan itse.
Monilla ei ole omaa elektronimikroskooppia.
Joten olen kai yksi oudoista.
Tämä on nörttiperhe. -Kyllä.
Viimeisen 50 vuoden aikana tästä aiheesta on kirjoitettu yli 40 kirjaa,
mutta juttu on yhä ratkaisematta.
Robert Rackstraw on yksi kärkiepäillyistäni.
Suosikkiepäilty, Barbara.
William J. Smith, mutta muutkin olisivat voineet tehdä sen.
Enoni oli Lynn Doyle Cooper,
joka oli ainoa epäilty, jota FBI ei koskaan sulkenut pois.
Ristiinnaulitaanko minut, jos sanon, että Loki on suosikkini?
Vihaan tehdä paljastuksia, mutta D. B. Cooper on helvetti kuollut.
Jos hän on elossa, hän on 95-vuotias. Hän poltti paljon, hän ei elä enää.
Puhumme tästä lisää seuraavien päivien aikana…
Tapaukseen liittyy paljon enemmän kuin voitte kuvitella.
Cooper-pyörre on totta.
Oletko kohdannut Dan Cooperin sarjakuvateoriaa?
Toki. -Kertoisitko siitä?
Olen erittäin kiinnostunut Dan Cooperin sarjakuvateoriasta.
Dan Cooper on sarjakuvasankari,
joka oli Kanadan kuninkaallisten ilmavoimien koelentäjä,
joka seikkaili ympäriinsä ja teki paljon laskuvarjohyppyjä.
Lehtiä lukiessa tuntuu siltä,
että D. B. Cooper herätti tuon hahmon henkiin.
The Adventures of Dan Cooperia teki Albert Weinberg,
belgialainen artisti, jonka esimies oli legendaarinen Hergé,
joka loi Tintin.
Se kirjoitettiin vain ranskaksi -
ja oli hyvin suosittu Belgiassa, Ranskassa ja Kanadassa 60- ja 70-luvuilla -
ja tuntematon englanninkielisissä paikoissa.
Sarjakuvassa oli useita tarinoita, jotka vastasivat kaappausta.
Lentolippu, jossa oli Cooperin nimi,
Boeing 727, tarina kaappauksista Seattlessa -
sekä samanlaisia vaatteita.
Musta solmio, tumma puku ja salkku.
Kaappauksen aikaan ranskankanadalaiset olivat -
hyvin vainoharhaisia ja mellakoivat.
Laki ja järjestys ovat tärkeitä yhteiskunnassa.
Siitä taistellaan loppuun saakka.
Tässä ympäristössä Dan Cooper oli sankari.
Dan Cooper oli yksi meistä. Hän oli kanadalainen.
1960- ja 70-luvuilla ilmailu oli iso juttu.
Hahmo lensi uusimmalla suihkukoneella,
esitteli lukijoille kaikenlaisia lentokoneita,
ja antoi kaikille ranskaa osaaville kanadalaisille -
suihkukoneita lentävän sankarin.
Kukapa ei halunnut lentää suihkukoneilla pikkupoikana?
Halusimme kaikki olla hävittäjälentäjiä.
Se ei ala Tom Cruisesta ja Top Gunista.
Minä tarvitsen…
Vauhtia.
Luin sitä teini-ikäisenä.
Dan Cooperin tarinoiden mielikuvitus kiehtoi minua.
Sait lentää Jemeniin.
Pääsit Kolumbian viidakkoon.
Sait tutkia Kanadaa.
Se oli kaunista.
Albert Weinberg julkaisi 41 albumia, mikä on valtava määrä.
Oli eräs albumi, jolla oli mahdollinen yhteys,
kaappauksen tarinaan.
Tämä se on.
Tekniikat vastasivat toisiaan albumissa -
ja D. B. Cooperin pakotavassa lentokoneesta.
Tapasin Albert Weinbergin ilmavoimien tukikohdassamme.
Albert kävi usein Kanadan tukikohdissa hakemassa uutta materiaalia.
Hänen ensimmäinen matkansa oli vuonna 1966 CFB Portage la Prairieen.
Hän sai kuninkaallisen kohtelun,
koska hänen kirjansa tekivät hyvää värväystyötä.
Hänellä oli käytännössä rajaton pääsy tukikohtaan.
Hän otti valtavasti kuvia -
rakennuksista, lentokoneista ja ihmisistä.
Hän sanoi: "Hän näyttää oikealta hävittäjälentäjältä."
Ja piirsi hänet sarjakuviinsa.
Kun katselin sarjakuvan piirroksia,
minulle selvisi, että tällä lentokoneista hyppivällä -
ja lentämistä rakastavalla sankarilentäjällä oli yhteys -
kaunaisen miehen tavoitteisiin.
Mieheen, joka halusi tehdä jotain hienoa.
Albert Weinberg kertoi minulle,
että vain päiviä kaappauksen jälkeen -
hänen lähteensä Kanadan ilmavoimista soitti -
ja sanoi: "Tämä tyyppi on yksi meistä."
FBI-TAUSTAINEN TIIMI LÖYSI YHTEYDEN KANADAAN 70-LUVUN KAAPPAUKSESSA
Albert Weinberg ei halunnut sankariaan -
yhdistettävän kaappaajaan.
Joka kerta, kun toimittaja halusi haastella häntä tästä,
hän kieltäytyi.
Dan Cooper on ritarillinen hahmo sarjakuvassa.
Yrittikö koneen kaapannut mies lähettää meille viestin?
Tai ehkä kaappaaja ei tiennyt,
että kuuluisalla kanadalaisella sarjakuvahävittäjälentäjällä oli -
sama nimi, minkä hän valitsi.
Kuka tietää?
Jos ryöstäisin junan -
käyttäen nimeä Tony Hawk ja pakenisin skeittilaudalla,
ajattelisitko, että se on sattumaa? Minä en!
Yhteys on -
liian ilmeinen.
Lisäksi se on jännittävä, joten haluan uskoa sarjakuvateoriaan.
1950-luvulla Kanadan ilmavoimat olivat huippukunnossa.
Mutta alamäki alkoi 60-luvulla.
Heidän roolinsa pieneni.
Vuonna 1965 Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat -
päättivät irtisanoa 500 lentäjää,
kokeneita lentäjiä ja miehistöä,
ja trendi jatkui 1970-luvulle tultaessa.
Ihmiset pakotettiin lähtemään. He olivat hyvin katkeria.
Siihen aikaan ei ollut mitään siirtymäohjelmaa ilmavoimista lähteville.
He olivat omillaan.
Uusi elämä piti rakentaa itse.
Ehkä voisi ryhtyä Robin Hoodiksi, joka kaappaa lentokoneen -
ja varastaa tuhansia dollareita eläkevaroiksi.
Ehkä hän oli huoltohenkilö, armeijan teknikko.
Varsinkin hänen solmionsa takia.
Yksi todistuskappaleista oli vanha JCPenneyn solmio.
Kun kone laskeutui Renoon,
sieltä löytyi kapea musta solmio,
jossa oli helmiäissolmioneula.
Solmio kerää kaikki hiukkaset kaikkialta, missä olet ollut.
Saimme ottaa näytteitä solmiosta ja tarkastella hiukkasia.
Merkittävin hiukkanen oli titaani.
Se ei ollut valkoisen maalin titaania, vaan titaanidioksidia.
Se oli puhdasta titaanimetallia,
joka näytti mikroskooppisen pieneltä lehtijouselta,
noin verisolun kokoiselta.
Löysimme myös toisen titaanihiukkasen, jossa oli palanen ruostumatonta terästä.
Nuo hiukkaset olivat hyvin harvinaisia vuonna 1971.
Mistä hitosta hän sai puhdasta titaania -
ja harvinaisia maametalleja solmioonsa?
Vuonna 1971 niitä käytti kaksi teollisuudenalaa:
ilmailuala ja kemianteollisuus.
Siitä saa käsityksen, millaisissa ympyröissä Cooper mahdollisesti liikkui.
Mielenkiintoista titaanissa oli se,
että se oli kaupallisesti puhdasta titaania.
Se ei ollut titaaniseosta, jota ilmailualalla yleensä käytetään.
Uskon, että se on vahva osoitus siitä, että hän tuli Boeingilta,
koska Boeingilla oli tutkimus- ja kehitysosastoja,
jotka tekivät kokeiluja kaupallisesti puhtaalla titaanilla.
Boeingista spekuloitiin paljon.
Mutta Montrealissa on Canadair.
Heillä oli taitoa työskennellä titaanin kanssa.
Sitä oli kahdessa harjoituskoneessa.
CT-133 Silver Starissa ja CT-114 Tutorissa.
Joten voimme ekstrapoloida,
että kyseisen tyyppisten koneiden kanssa työskentelevät huoltomiehet -
olisivat olleet suoraan kontaktissa titaaniin.
On mahdollista, että hän on tavannut hra Weinbergin,
ehkä rakastunut sarjakuvaan ja päättänyt käyttää nimeä myöhemmin,
kun hän kaappasi lentokoneen Yhdysvalloissa.
Se on mielenkiintoinen hypoteesi.
Siihen aikaan kukaan ei puhunut obfuskoinnista,
harhautuksesta ja illuusiosta.
FBI:llä on titaanimikrohiukkasia solmiosta,
kun ei edes tiedetä, kenen solmio on.
Ehkä hän ei käytä solmiota.
Ehkä D. B. Cooper yritti juuri tätä.
Tarinassa on vielä paljon selvitettävää.
D. B. Cooper -jutun alussa FBI vieraili -
Kanadan kuninkaallisissa ilmavoimissa tarkastamassa -
pystyvätkö he tutkimaan Kanadan tukikohdissa.
Mutta kylmän sodan aikana kukaan ei halunnut sitä.
Vuodesta 1959 aina 70-luvulle asti -
Kanadan ja Yhdysvaltojen suhteet olivat erittäin kireät.
Vieressänne eläminen on kuin nukkumista norsun kanssa.
Ei ole merkitystä, kuinka ystävällinen peto on,
jokainen nytkähdys ja murahdus vaikuttaa.
Aloimme irrottautua pohjoisamerikkalaisesta puolustuksesta,
jota monet kanadalaiset pitivät amerikkalaisten hallitsemana.
Halusimme palauttaa itsenäisyytemme.
Jos FBI olisi kysynyt Kanadan asevoimilta vuonna 1971:
"Voimmeko tarkastaa henkilöitä, jotka voivat olla tehneet kaappauksen?",
kanadalaiset olisivat todennäköisesti kieltäytyneet.
"Emme anna teidän tutkia Kanadassa -
tai edes päästä Kanadan armeijan tietoihin."
On mahdollista, että hallitukset eivät tehneet yhteistyötä -
Dan Cooperin tapauksessa.
Kanadaan johtaa monia johtolankoja, joita ei ole koskaan tutkittu kunnolla.
Kaappausiltana D. B. Cooper pyysi "amerikkalaista valuuttaa".
Jos olisit amerikkalainen, pyytäisitkö sitä?
Dan Cooper saattoi käyttää ilmausta "siirtokelpoisessa Amerikan valuutassa",
koska englanti ei ollut hänen äidinkielensä -
ja nuo sanat tulivat ensimmäisenä hänen mieleensä -
jännitteisessä hetkessä.
En ole koskaan kuullut tuota ilmaisua.
Se ei ole ranskalainen ilmaus. Se on huonoa englantia.
Jos hän ei ole amerikkalainen,
hän haluaa varmistua, että pystyy vaihtamaan rahat.
Se on minun mielipiteeni.
Jos teet ryöstön ja olet kanadanranskalainen, kiireessä,
haluat varmistaa, että he antavat rahat pieninä seteleinä.
Minä sanoisin niin.
"Haluan siirtokelpoista Amerikan valuuttaa."
En ole täysin varma "siirtokelpoisesta",
koska Cooper kertoi vaatimuksensa miehistölle,
joka välitti ne lennonjohtoon.
Joten en tiedä varmasti.
Sanoiko Cooper "siirtokelpoinen"?
Vai lisättiinkö sana viestin välityksessä?
Mutta on mahdollista, että hän oli kanadalainen.
En näe paljon todisteita muista Cooper-teorioista.
Meillä kaikilla on eri näkemys,
mutta me olemme ainoita, joilla on todisteita,
joita tulee jatkuvasti lisää.
Tiedonvapausoikeusjutun jälkeen -
FBI ilmoitti jutussa olevan 80 000 sivua asiakirjoja,
joista meille annetaan 500 sivua kuukaudessa.
Joten se kestää 12 vuotta.
Joten tein tuomioistuimelle vetoomuksen,
jossa pyysin nopeuttamaan Bob Rackstraw'n asiakirjojen julkaisua,
koska haluamme hänen tietonsa ensin.
Rackstraw vastusti sitä.
Hän lähetti sivutolkulla jaarittelua.
"En ole D. B. Cooper, enkä halua tietojani julkaistavan."
Hän myös lisäsi piirustuksen, jossa sanottiin, että tämä on paskaa.
Se oli haitallista meille.
Oikeus päätti meitä vastaan silloin.
Olen itsepäinen paskiainen. En aikonut antaa sen estää meitä.
Päätimme, että tämä on tehtävä.
Mutta se oli hyvin vaikeaa aikaa.
Yhtä hetkeä en unohda koskaan.
Olen aina herännyt aikaisin. Nukun viisi tuntia päivässä.
Mutta kun tutkin Cooper-juttua,
ajattelin nipistää vielä vähän, nukkua neljä tuntia.
Sitten eräänä päivänä istuin tietokoneellani -
ja unohdin, miten näppäimiä painetaan.
Sanoin vaimolleni: "Kulta, en osaa käyttää tätä."
Hän talutti minut television eteen.
Istuin siinä, ja aivoni alkoivat toimia taas.
Se kesti noin kuusi tuntia. Se oli pelottavaa.
Mutta tajusin, että olin saavuttanut rajani.
Mutta emme aikoneet luovuttaa.
SAN DIEGO, KALIFORNIA 2019
Mies, joka väitti olevansa yksi vuosisadan tunnetuimmista karkulaisista -
ja sitten perui puheensa, on kuollut.
Hänen nimensä on Robert Rackstraw, emmekä vieläkään tiedä,
oliko hän myös D. B. Cooperina tunnettu kaappaaja.
Kun hän kuoli, kerroin lehdille:
"Kunnioitan perheenisänä, mitä hän teki lastensa eteen."
Mutta lisäsin, että hän silti rikkoi lakia.
Minusta on kiehtovaa, että hänellä oli tämä jakso 70-luvulla,
jolloin hän ei ollut lainkuuliainen kansalainen vaan huijari.
Hän joutui vankilaan sekkiväärennöksistä,
lentokonekaappauksesta ja räjähteiden hallussapidosta.
Mutta hän pääsi vapaaksi ja elää normaalia elämää.
Hän kokosi elämänsä, eikä kukaan tietäisi, ellei kaivelisi tietoja.
Hän yritti elää elämänsä tavallisena miehenä.
Satamassa korjaamassa veneitä.
Hänessä on luonnetta ja vaikeaselkoisuutta.
Hänen persoonassaan on kerroksia.
Hän oli helkkarin mielenkiintoinen.
Hän on mielenkiintoinen kuolemansa jälkeenkin.
Ihmisten kuvaukset hänestä olivat hämmästyttävän johdonmukaisia.
Huomasin, että aina kun Bob lähti kaupungista,
hän otti mustan salkkunsa mukaan.
Eräänä päivänä näin salkun taas.
Sitä ei ollut lukittu.
Avasin sen varovasti.
Ja siellä oli hiuslisäke.
HIUKSET OVAT MUODISSA!
Hiuslisäke ja viikset.
Bobilla oli aina viikset.
Mutta silloin tällöin hän palasi viikset ajettuna.
Hän käytti hiuslisäkettä, kun hän halusi.
Valepuvussa jonkun toisen takia. En tiedä.
Bob oli Playboy-klubin jäsen Los Angelesissa.
Hän sanoi: "Vien teidät klubille."
Valitsimme limusiinin autovuokraamosta.
Jonossa oli sata ihmistä.
Kävelimme ylös portaita ovimiehen luo.
Hän sanoi: "Tänne päin, hra Rackstraw."
Puputyttö odotti meitä.
Hän oli soittanut klubille -
ja kertonut, että Bob Rackstraw, kuvernööri Reaganin lentäjä oli tulossa -
ja pyytänyt laajentamaan palveluksia.
He tottelivat.
Saimme eturivin paikat show'hun,
juontaja esitteli hänet.
Hän nousi ja heilutti yleisölle, hänellä oli siivet takissaan,
lentäjän merkit.
Se oli ensimmäinen kokemukseni Bobin manipulointitaidoista.
Rackstraw oli loistava tyyppi.
Hän oli erittäin lahjakas.
Mutta hän vaikutti kylmäveriseltä.
Hän ei ollut kovin empaattinen.
Tuntui tietenkin pahalta, kun hän kuoli,
mutta saimme pääsyn kaikkiin FBI:n tietoihin Rackstraw'sta.
Jos et usko, että se oli Rackstraw, selvä.
"Tässä alkuperäiset asiakirjat."
"Kiitos." "Ole hyvä."
RACKSTRAW ON MAHDOLLISESTI IDENTTINEN D. B. COOPERIN KANSSA
Uskon, että Robert Rackstraw oli D. B. Cooper.
Jutun kaikki kriittiset tiedot osoittavat, että Rackstraw oli Cooper.
Robert Rackstraw oli syyllinen. Hän kuoli.
Kaikkea ei luultavasti koskaan saada selville,
mutta tämä on ratkaistu.
D. B. COOPER? EPÄILTY KUOLI, MUTTA LEGENDA ELÄÄ
En ole sanonut tätä aiemmin, mutta teen sen nyt.
Uskon, kylmän tapauksen tiimin tutkinnan perusteella,
että Robert Rackstraw on D. B. Cooper,
tai oli D. B. Cooper.
Onko FBI samaa mieltä?
En tiedä.
Monet FBI-agentit, korkeissakin viroissa, ovat samaa mieltä kanssani.
Ja toiset taas eivät.
En ole täysin varma, mutta tätä parempaa teoriaa ei ole,
ja kaikki viittaa siihen.
D. B. Cooper -tutkijaperheessä on mukana ihmisiä,
joille ei voi vakuuttaa mitenkään,
että heidän teoriansa on virheellinen.
Tuo vahingoittaa totuutta.
Kylmän tapauksen tiimi ei koskaan toiminut noin.
Olisin mielelläni myöntänyt olleeni väärässä.
"Mutta siitä oli apua, koska Rackstraw ei ole enää epäilty.
Keskittykää näihin muihin."
Mutta tuota ei tapahtunut.
Ei ollut todistetta, joka olisi kertonut, että Rackstraw on syytön.
Sen sijaan todisteet viittasivat aina häneen.
Tämä toistui jatkuvasti.
Colbert on yksi niistä, jotka ovat tehneet hyvää työtä tiedonhaussa -
ja asioiden esittelyssä Cooper-tiimille.
Mutta tietojen perusteella -
en pidä Robert Rackstraw'ta D. B. Cooperina.
HÄN NÄKI RACKSTRAW'N PÄIVITTÄIN
FBI kuulusteli häntä ja poisti hänet epäillyistä.
Kaikkien, jotka pitävät Robert Rackstraw'ta D. B. Cooperina,
olisi hyvä luopua ajatuksesta -
ja alkaa tutkia muita ihmisiä.
Tom pitää hyvästä tarinasta, ja Rackstraw on hänen hyvä tarinansa.
Se on helpompi myydä, jos hän on D. B. Cooper, koska nimi tunnetaan.
Se laitetaan otsikkoon.
Sitten kerrotaan suuri tarina tästä huijarista.
Luulen, että Tom todella pitää Rackstraw'ta Cooperina.
Mitä mieltä sinä olet?
Mielestäni Tom on tehnyt upeaa työtä,
mutta en riskeeraa mainettani sanomalla, että Rackstraw oli D. B. Cooper.
Kunnioitan Tomia.
Kunnioitan häntä todella.
Hän käytti tähän paljon omaa rahaansa.
Tomin ponnistelut ja työskentely, mahtava juttu hänelle.
Se oli vain mielestäni taistelua tuulimyllyjä vastaan.
Paljonko rahaa olet käyttänyt tähän?
Sanotaan, että lähes saaliin verran.
Cooper varasti 200 000 dollaria.
Olemme käyttäneet suurin piirtein sen verran tähän tutkimukseen.
Se ei ollut tarkoitus.
Tutkimme yleensä enintään kaksi vuotta.
Tämä kesti ensin seitsemän vuotta ja sitten kymmenen,
FBI:n takia.
He eivät tehneet yhteistyötä.
Tomilla oli paljon vaakalaudalla.
Hänellä on omat henkilökohtaiset syynsä ja halu saada oikeutta.
Mutta siinä on suuri vaara.
Voit joutua ansaan yrittäessäsi todistaa tiettyä asiaa,
sen sijaan, että tarkastelisit tarinan faktoja.
Joten arvostelukykysi saattaa hämärtyä.
Jim Forbes oli hyvä ystävä.
Jim oli yksi opettajistani,
mutta History Channel -projektin lopussa hän päätti -
vaihtaa puolta.
Luultavasti hän ei ole D. B. Cooper.
Etkö usko, että se on hän? -En.
Tiimi järkyttyi, kun hän muutti mielensä.
Valitettavasti emme ole puhuneet sen jälkeen.
On vaikeaa, kun panokset ovat näin kovat.
Suhteet, rahat, elämät.
Jutusta tulee hirveä sotku. Yrität todistaa epäilysi -
ja ratkaista jutun, mutta myös suojella itseäsi pilkalta.
Kaikki tämä tapahtuu Cooper-maniassa.
Jos se on Bob Rackstraw, hän voi nousta vuoren huipulle ja huutaa -
elämänsä loppuun saakka:
"Olin oikeassa. Te kaikki epäilitte minua."
En enää tutki D. B. Cooperin juttua.
Tutkin nyt Zodiacia.
Olemme löytäneet myös -
tappajan jäljen ja Jimmy Hoffan sijainnin.
On tiimin ansiota, että olemme selvittäneet nämä kaikki.
15 minuutin kuuluisuuteni on kestänyt 50 vuotta.
Useimmat luulevat voivansa ratkaista sen.
He luulevat voivansa mennä internetiin -
ja selvittää sen googlaamalla.
Tämä tapaus on rekonstruoitu useasti.
Oletko nähnyt itseäsi näissä dokumenteissa?
Kenet haluaisit esittämään sinua?
Valitse George Clooney.
Annan vaimoni vastata tähän.
Se on hauskaa. Saan tavata ihmisiä.
On todella kiehtovaa tavata sinut.
Mutta Cooper-fanit haluavat kertoa minulle heidän teoriansa,
edelleen, mikä on hullua.
Saan kuvia postissa. "Tunnistatko tämän tyypin?"
Cooper-fanin serkun kummin kaima sanoi -
kuolinvuoteellaan olevansa D. B. Cooper.
Ajan myötä selvittäminen vaikeutuu.
Kaikkien todistajien muisti heikkenee.
Ihmiset vain unohtavat.
Kaikki todisteet rikospaikalta ovat jo kadonneet.
Jopa Columbia-joen ranta on muuttunut hirmuisesti.
Sinne ei voi palata ja löytää kaivauspaikkoja.
Hän lähti koneesta rahat mukanaan.
Jos hän laskeutui jokeen, ehkä hän selviytyi, ehkä ei.
Mitä kauemmin siitä on, sitä vaikeampaa se on selvittää.
Kun FBI ilmoitti sulkeneensa jutun, en uskonut sitä lainkaan.
FBI ei voi vain sulkea avointa tapausta. He vain eivät halua enää koskea siihen.
Heille soitellaan, se työllistää, he joutuvat antamaan lausuntoja.
Tapausta ei kuitenkaan ole suljettu.
Syyte on yhä auki, ja syyllinen on vapaana.
On mielenkiintoista, että D. B. Cooper esiintyy edelleen -
kaikenlaisessa pop-kulttuurissa.
Uskon, että se johtuu enimmäkseen siitä,
että hän on antisankari, lainsuojaton, individualisti.
Hän periytyy suoraan cowboy-kulttuurista ja 1890-luvun halvoista romaaneista -
Don Draperin -
ja Breaking Badin Walter Whiten kautta.
Se on hyvin erityinen sukupuolitettu ja rodullistettu mieshahmo.
OPERAATIO D. B. COOPER
Cooper on ainutlaatuinen tapaus.
Se kertoo amerikkalaisen sielun tietynlaisesta kaipuusta.
Kaappauksen romanttinen puoli.
Mies, joka hyppää pimeyteen laskuvarjo selässään.
Toivon, että häntä ei löydetä koskaan.
Minulta kysytään jatkuvasti: "Kuka D. B. Cooper on?"
En minä tiedä.
Kun aloitin podcastin, ajattelin, että se on oltava yksi näistä.
Nyt kun olen lukenut 30 kirjaa ja puhunut 45 ihmisille jutusta,
tuntuu, että tiedän nyt vähemmän kuin aluksi.
Ajan myötä siitä on tullut yhä suurempi mysteeri.
En ymmärrä, miksi hän ei ole koskaan paljastanut -
olevansa D. B. Cooper.
Monet ovat tehneet niin, mutta he eivät ole D. B. Cooper.
Oikealla oli loppuelämä aikaa miettiä: "Miten paljastan itseni -
siksi neroksi, jonka vain minä itse tiedän olevani tällä hetkellä."
Elämme kulttuurissa, jossa tiedämme kaiken.
Ei voi edes väitellä, koska totuus löytyy sekunneissa.
Cooperin tapaus uhmaa sitä.
Se pakottaa etsimään jotain, jota emme ehkä koskaan saa selville.
Se, että emme voi tietää, saa meidät pitämään siitä.
Mitä kauemmin Cooper pakenee, sitä enemmän voimme elää hänen kauttaan.
Ja legenda jatkuu.
Tekstitys: Kai Lavila