Чесно – я думаю, вона дивилася на тебе.
А я думаю, вона просто була на роботі.
- Мовчи. - Прикол.
Я просто буду на хвилі.
Пливтиму за течією. Розумієш?
Так. Майкл сказав, що
в суботу ти вільна, скільки треба.
Я допізна не затримаюся.
Ну, побачимо.
Маестро...
Деніел. Його звати Деніел.
Ясно. Давно працюєте водієм, Деніеле?
Кілька років.
Повний робочий день?
Ні. Мені замовляють возити особливих клієнтів, таких як ви.
Яка честь.
На цей вечір я ще й ваш особистий захист.
Наш власний ходячий презерватив.
Усі ці жарти я вже чув, сер.
Колишній військовий.
- Детектив поліції. - Боже. Нас заарештовано?
- Не сьогодні. - Уже легше.
У відставці?
Ні, ще на службі.
А чому тоді возитеся з такими, як ми?
Щоб вирватися з контори.
Ясно. Що, за письмовим столом тримають?
Напевно, йому є що розказати.
Просто кажу, що це цікаво.
Келлі, тут усе як у тій приказці.
Гра для молодих.
Так.
Байдуже, чи спортивний ти.
- Злочинцям завжди 18. - І не кажіть.
Впевнена, ви знаходили трупи.
Господи, Кел.
На жаль, така професія.
Справді?
То не мучте нас, розповідайте.
- Бачите, недалеко від головної вулиці? - Так.
- Наступний поворот. Марсія-Віллас. - Ага.
Кілька років тому. У 2004-му чи 2005-му.
Напередодні Різдва.
Чоловік був удома сам, дивився телевізор.
На ялинці блимали вогники.
Словом, до нього в квартиру вдерлися грабіжники.
У нього було близько 80 фунтів.
Вставили йому кляп,
привʼязали до стільця, щоб їх не переслідував.
І що?
Мабуть, думали, що до нього хтось навідається.
Різдво все-таки.
- Ой, ні. - Ніхто не прийшов.
Починається Новий рік.
Січень.
Зрештою сусіди...
- Відчули сморід? - Тільки не це.
Таким його і знайшли – привʼязаним до стільця.
Бідолаха.
А ви хоч узяли їх?
Так.
Узяли.
Ще й на Різдво.
В усьому треба шукати позитив. Принаймні телик був увімкнений.
Жарт. Я жартую.
Розкажіть іще. У вас мусять бути й інші огидні історії.
У мене їх мільйон.
Алло. Екстрена служба. Назвіться, будь ласка.
Поліцію.
Спочатку імʼя і прізвище.
Ніяких імен.
Дайте поліцію.
Будь ласка. Дайте поліцію.
КРИМІНАЛЬНЕ МИНУЛЕ
Вони знову тут. Коли я прокинулася, машина вже стояла.
- Слухай, мамо. - Я не знаю, що вони роблять.
- Мамо. - Що їм треба.
На фургоні видно якісь розпізнавальні знаки?
Ні.
Я не бачу... Ні.
Я записала номер.
Мамо, так далі не можна. Ти мене втягнеш у халепу.
Може, перестань дивитись у вікно.
Ти безпідставно себе накручуєш.
Ти не можеш цього знати.
Я тут зовсім сама.
Зі мною нікого немає.
Крихта співчуття до старенької була б доречна.
Називати номер машини?
Добре. Давай. Кажи.
- Ручка є? - Нема потреби. Я запамʼятаю.
Ти така розумниця.
Так. Добре.
А-E-6...
ПОШУК НОМЕРІВ
ІМʼЯ КОРИСТУВАЧА ДЖУН ЛЕНКЕР
РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР AE64NZU
ЗАРЕЄСТРОВАНО НА: THE WHARF LTD, ТОРГІВЛЯ ОВОЧАМИ
Господи.
Джун. Приніс вам чаю.
Дякую, сер. А що натомість?
У журналі диспетчерської за вчора є дзвінок,
позначений оглядачем.
Домашнє насильство.
Потрібен жіночий погляд.
Дякую за чай.
Надійшов виклик з таксофона на Гейз-лейн,
але жінка не назвалася.
- Втрата часу? - Можливо.
Майже нічого не каже. Наполягає, що потрібна поліція.
Добре. Ясно.
Зʼєдную.
Алло. Мене звати Джасмін.
- Слухаю вас. - Поліція?
Я приймаю дзвінки в поліцію. Мене звати Джасмін.
Як вам допомогти?
Ви можете говорити?
Слухайте.
Він каже...
Хто каже?
- Мій бойфренд. - Ваш бойфренд?
Назвіть імʼя, прізвище...
Та чого ви всі торочите: «Імʼя, прізвище»?
Ніяких імен.
Будь ласка.
Він там?
Ні, але він мене шукає.
Ви в безпеці?
Ваш бойфренд зробив вам боляче?
Так.
Він погрожує мене вбити.
Зачекайте секунду.
Енді, людина дзвонить з таксофона в Гекні.
Її скривдив жорстокий бойфренд. Погрожує вбити.
- Прийняв. - Скидаю тобі адресу.
Відправляю патрульних. Хай лишається на лінії.
- Алло. - Алло.
- Будьте на місці, добре? - Так.
У вас є мобільний?
Ні. Він погрожував. Поранив мене.
- Як він... - Ножем.
Залишайтеся зі мною.
«Фалу».
Уже їдуть.
Заждіть, я маю сказати...
У нього колись давно була дівчина.
- Така ж, як я. - Добре, і...
Та дурна лярва.
Ніколи не слухала.
Ніколи не робила його, ну, щасливим.
Він штрикнув її, багато-багато разів, тим самим ножем, який устромив у мене.
І вона мертва.
Як її звали? Знаєте?
А він цим хвалиться, розумієте?
Типу: «Будеш зі мною нечемна,
я тебе вбʼю так само, як її».
Енді, де патруль?
- А не приїхали? - Ні.
Зараз дізнаюсь і скажу.
Алло. Чуєте?
Просто... мені треба вам сказати.
Що?
Один чоловік відбуває в тюрмі 24 роки за її вбивство.
Будь ласка, назвіть імʼя свого бойфренда.
Ні. І він весь час повторює, що цей чоловік у...
Вайткроссі.
Каже, він такий невдаха, і...
Леді!
Алло. Залишайтеся на лінії.
Леді, алло.
Алло. Не кладіть трубку. Леді.
Залишайтеся на лінії.
ГЕЙЗ_ЛЕЙН
Говорить детектив-сержант Джун Ленкер.
Я відстежую жінку, ймовірно іспаномовну,
- вік – 25-40 років. - Так.
- Не точно, але думаємо... - Худі з принтом і джинси.
- Секунду. - Саме так.
Учора могла зайти в травмпункт, близько 22:00 і пізніше.
Так.
Домашнє насильство.
Джасмін? Мене звати Джун Ленкер.
Дзвоню уточнити щодо анонімної жінки,
вчора дзвонила з Гейз-лейн.
Знайшли її?
Ми видали орієнтування. Поки що нічого, але ще рано.
Я прослухала аудіозапис вашого дзвінка.
Ви з нею говорили. Ви там були. Тому я маю спитати...
Чи то був розіграш? Та ні, зовсім ні.
Однозначно загроза життю?
- Так. - А за шкалою від одного до пʼяти?
Чотири.
- Ясно. - Вона сказала: «Фалу».
«Фалу»?
Це португальською. Типу «добре».
Думаєте, португалка?
Чи бразилійка.
Я внесу в справу.
Джасмін,
я думаю, ви прекрасно впоралися, коли з нею розмовляли.
Чесно? Я не знаю. Мені здалося, я занадто на неї тисла.
Ні, аж ніяк. Я думаю, вона просто злякалася.
А що з тим хибним вироком, через жінку, яку він убив?
Що сказати?
Спочатку треба її знайти, врятувати від небезпеки.
Ви їй не повірили?
Ні, просто я...
Я трохи вагаюся, чи все справді так.
Він міг просто її залякувати.
Йому це вдалося.
Так, вдалося.
Але коли відчуваєш страх чи безпомічність,
то іноді люди можуть наговорити чого завгодно.
Я наче сумніваюся в її словах. Але ні.
Я довго займалася розслідуванням домашнього насильства,
і часом легше волати про насильство над кимось іншим,
ніж визнати, що шкоди завдають тобі.
Я вже вісімнадцять років тут працюю. Я їй повірила.
Добре.
Алло. Слухаю.
Просто... мені треба вам сказати.
Що?
Один чоловік відбуває в тюрмі 24 роки за її вбивство.
СПИСОК УВʼЯЗНЕНИХ У «ВАЙТКРОСС»
МОХАММЕД ХАН УБИВСТВО
ЕРРОЛ МЕТІС УБИВСТВО
РЕЙМОНД СТЮАРТ УБИВСТВО
НАЦІОНАЛЬНА БАЗА ДАНИХ
ЗАПИТ МОХАММЕД ХАН
ВИРОК 18 РОКІВ
РЕЙМОНД СТЮАРТ
26 РОКІВ
ЕРРОЛ МЕТІС
РЕКОМЕНДОВАНО МІН. 24 РОКИ
Сер, той дзвінок з журналу диспетчерської...
Не знаю, чи про нього згадували на нараді.
- Ні. - Але та жінка
повідомила про ймовірний хибний вирок.
Убивство.
Чоловіка засудили в 2012-му.
А жінка, яка дзвонила, стверджує, що вбивця – її бойфренд.
Стверджує.
Імʼя в цієї жінки є?
Ми ще розслідуємо.
Схоже, тут без шансів.
Так.
Я розмовляла з працівницею, яка прийняла виклик.
- І що? - Вона висловила занепокоєння.
Ви ж знаєте, що ті дзвінки записують?
Добре.
Ви думаєте: якщо, боже збав,
щось випливе і судимість скасують,
вас звинуватять у бездіяльності.
Саме так.
Це розумно.
У наші дні це дуже розумно.
Ось що ми зробимо. Належна обачність.
Зʼясуйте, хто був слідчий, призначте зустріч.
-«Вам треба знати». - Віч-на-віч?
- Не зашкодить. - Добре. Я знайшла слідчого.
- Ну аякже. - Старший інспектор Геґарті.
- Ден Геґарті? - Так. А жертва – Аделаїд Берроуз.
А засудили її тогочасного бойфренда, Еррола Метіса.
Знаєте цю справу?
Я чув про неї. Аякже.
Тоді піду його шукати.
А знаєте, я тут подумав. Краще йому написати.
Імейл, дружньо-формальний.
Пролунали обвинувачення. Ось лінк. І все.
- Справді? - Думаю, імейл.
Так буде краще, вам не здається? Так ви прикриєте свій...
Ясно. Добре.
- Дякую. - Нема за що.
ТЕМА: RE: ЕРРОЛ МЕТІС
ШАНОВНИЙ ІНСПЕКТОРЕ ГЕҐАРТІ, ЦИМ ЛИСТОМ ПОВІДОМЛЯЮ
Хлої.
Це ті показання свідків, які треба везти в Гекні-Даунз?
- Так. Вибач, я... - Я все одно туди їду.
Закинути? Не будеш марудитися з курʼєром.
Давай.
- Детектив Ленкер? Він вас чекає. - Так.
- Сержанте. Деніел Геґарті. - Джун Ленкер.
Проходьте.
Дякую, що зустрілися зі мною.
Для друзів з Далстонської народної республіки – що завгодно.
- Департамент? - Карного розшуку.
ДКР. Там, де весь екшн.
«Інформація, повʼязана зі справою». Добре, що ви прийшли особисто.
- Я була в цьому районі. - Район тут ще той.
А ще привезла документи вашому колезі.
Я вгадаю. Міжгалузева оперативна група.
Проблеми в маєтку Паркгілл?
- Вгадав? - Майже.
Співпрацюєте з моїм колегою Флаерті?
Мій відділ співпрацює. Так.
Це добре. Обʼєднана поліція.
Отже... Ну...
Я розслідую справу, яка спочатку була повʼязана з домашнім насильством,
і в ній фігурував екстрений дзвінок з району Гейз-лейн.
Анонімний.
Португаломовна жінка, на неї напав її бойфренд.
Активна загроза життю.
Виродок.
- Ми його взяли? - Ще ні.
Як я допоможу? Я з ним стикався?
Ми ще не знаємо, як його звати, але я прийшла, бо...
Жертва, яка телефонувала, заявляє про неправомірний вирок.
Це давня справа, яку ви розслідували.
- Ясно. - Убивство.
Жертву звали Аделаїд Берроуз.
Берроуз? У дві тисячі...
Справу передали в суд 2012-го.
У 2012-му, так.
Як час летить.
- А підсудний? - Еррол Метіс.
Еррол. О-Джей курця.
Що, вибачте?
А та, що дзвонила, була свідком? Чи...
- Ні. - Ні? То...
Ну, ця жінка
каже, що її бойфренд не раз
заявляв, що це він скоїв те вбивство.
І у вас є відповідна її заява?
Ні, я ж кажу, цей дзвінок був анонімний.
Знаєте, на мою думку, це вимагає...
чашки чаю.
Валері.
Так, сер?
- Чай будете? - Ні, дякую.
- Точно? Нам не важко. - Так, безумовно.
Не треба.
- Один чай. Дякую. - Зараз.
А шеф знає, що ви тут?
Так.
Я не дорікаю. Просто... Ну, розумієте.
І ця жінка прямо посилалася на той злочин?
Вона знала достатньо подробиць, щоб не залишилося сумнівів.
Наприклад?
Добре.
Вона знала, що він сидить у тюрмі «Вайткросс».
Також знала строк – 24 роки.
Йому ж дали довічне.
Ні, 24 роки. Мінімальний рекомендований суддею вирок.
Добре. Так, добре.
А ще знала про знаряддя.
Ніж.
Так. Здається, його не знайшли...
Кухонний ножик легко сховати.
Бойфренд цієї жінки стверджує, що воно й досі в нього. Знаряддя.
Та невже?
Давно ви в ДКР?
Приблизно півтора року.
Вибачте. Прошу, сер.
Дякую.
Півтора року?
Ясно. Що ж.
Перше: це було дуже давно.
Друге: ви, може, не в курсі,
але та справа, опинившись у суді, наробила багато галасу.
І той чоловік, Метіс,
запав у душу деяким нездоровим особам.
Листування, пропозиції шлюбу, гроші.
Словом, я хочу сказати ось що.
Усе, що ви щойно сказали, пішло в народ.
Уже у відкритому доступі.
Тому мені здається, що ця ваша жінка небезпідставно думає:
«Ану ж примажуся, підкладу йому свиню».
Я розумію...
Або той, що з неї знущається,
додає собі значущості.
Жорстокий боягуз, і багата уява на додачу.
- Це навряд чи ніша. - Так,
але цей дзвінок надійшов у поліцію з Гейз-лейн.
Звідти десять хвилин пішки до кварталу Маннінгем.
- Там убили Аделаїд. - Ну от, будь ласка.
Локальна історія. Він локальний фанат.
Ви ж знаєте, що він зізнався на повну, як-то кажуть.
А потім відмовився від зізнання.
Відмовився. Як вони всі, щойно переговорять з адвокатом.
Команда Еррола вважає, що були підстави для апеляції.
Його команда?
Ви ж знаєте, за що містерові Метісу дали 24 роки.
Були обтяжливі обставини?
Син жертви, Патрік. Не від нього.
Шестирічний Патрік.
Крізь стіну йому було чути все, що робив Метіс.
Тварюка.
Такі рани... Той чоловік зірвався з котушок.
Але ми живемо далі.
Живемо.
Послухайте, я...
Вибачте. Я не хочу...
не хочу вас соромити.
Але якась жінка дзвонить, як з дуба впала, і не називається.
Він сказав, вона сказала. Це якось...
Чесно кажучи, мені вже здається, що це розіграш.
Вибачте.
Та все ж
дуже вам дякую за те, що приїхали сюди й повідомили мені цю інформацію.
Зафіксовано, детективе-сержанте.
А тепер вибачте – робота.
Щотижневий комітет оперативного координування – за мої гріхи.
Дякую, що приділили час.
А якщо знайдете ту, що дзвонила, відправте її сюди.
Детективе Ленкер.
Що?
Іншим разом робіть як вам сказали. Напишіть імейл. Згода?
Чорт.
ПОЛІЦІЯ СХІДНОГО ЛОНДОНА ВИ НЕ САМОТНІ
Так і сказала: «Я була в цьому районі».
- Що? - Це правда.
Привезла документи для мого колеги, Браяна Флаерті.
А він про неї навіть не чув.
Ну, вона молода. Амбітна.
ДОРІЖКИ ТА КИЛИМИ
- Переслідує свої цілі. - Неймовірно.
Нічого страшного.
Але якщо тобі зненацька подзвонить якась жінка,
скажи їй усе, що треба.
Прикрий себе.
І знаєш, як він потім його назвав?
О-Джей курця.
О-Джей курця? Ого. А це про що?
Ти ж знаєш. Темношкірий, біла дівчина.
Вона в небезпеці. Йому не можна довіряти. Рано чи пізно він...
- Ну, таке. - Ого.
О-Джей курця. Щось він недопрацьовує.
І все-таки...
- Що? - Ну, це... Я не знаю.
Забагато інформації ти почерпнула з трьох слів.
Там ще була відповідна інтонація.
Думаєш, цей тип – расист?
Можливо. Я не знаю.
Ну, все сходиться.
- То був жарт. Про О-Джея Сімпсона. - Я знаю. Зрозумів.
Ну що?
Просто скажи.
Чесне слово, іноді я думаю:
хіба світ і так недостатньо схиблений? Не треба в усьому шукати підступи.
Думаєш, я постійно шукаю підступи?
Не завжди.
Інколи?
Я просто кажу. Якийсь тип щось ляпнув,
- хай і вкрай недоречно... - Недоречно?
Та просто...
Я розумію.
Я все розумію. Чесно. Просто...
Вибач.
Ні.
- Не живіть з психологами? - Так.
Хлої. Ти що-небудь зʼясувала?
На жаль, нічого.
Я перевірила чотирьох з травмпункту. Жодна – не та, що дзвонила.
А притулки для біженок?
Те саме. Обіцяли пильнувати. Вибач.
Нічого. Дякую за спробу.
Нема за що. Бувай.
Бувай.
- Мамо, не в тему. - То й що?
Не знаєш, де мій телефон?
- Слухай. - Ох, чорт.
- Телефон забула. - Дякую.
На. І футболку навиворіт наділа.
- Що, й досі таке любиш? - Взагалі-то так, люблю.
Усе. Готово.
- Дякую. Бувай. - Гарного дня.
ДОСТУП ЗАБОРОНЕНО
УВІЙДІТЬ В АКАУНТ
- Хлої. - Що?
Маєш проблеми входу в систему?
Ні.
Алло. Детектив Ленкер.
Джун, зайдете до мене?
Так.
ДОСТУП ЗАБОРОНЕНО
Сержант Ленкер.
Це інспектор Маркем з департаменту професійних стандартів.
- Колега, інспектор Джексон. - Вітаю.
Добрий день. Що сталося?
- Даєн, може, ви... - Добре.
Не знаю, чи ви в курсі,
але іноді ми перевіряємо поведінку поліціянтів.
Мою поведінку?
Пошук в інтернеті, поводження з даними поліції – таке різне.
- І що я скоїла? - Процедура рандомізована.
То ви навмання витягли моє прізвище з капелюха?
Колега надасть вам дані тимчасового доступу.
- Так. - Вас ні в чому не обвинувачують.
Ми вдячні вам за співпрацю, детективе Ленкер.
Що за фігня?
Чого вони в тебе вчепилися?
Це месидж.
Він дає мені зрозуміти.
Що?
Один полісмен у Гекні-Даунз.
Хоче повоювати.
Гаразд.
Я готова.
ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ХАН І ПАРТНЕРИ»
Алло.
- Це детектив Ленкер. - Піднімайтеся.
Добрий день. Я Джун.
Соня Сінґх. Ласкаво просимо в царство хаосу.
Дякую, що приділяєте час.
Мене попросили оновити досьє. Для оптимізації методів роботи.
Я розумію. Не питайте.
Добре.
Як ви долучилися до справи?
Я місцева, виросла у Вежах-близнюках.
Ви знали Аделаїд Берроуз?
Ми жили на три поверхи нижче.
У всіх є програна справа, так?
У мене це – Еррол Метіс.
А у вас?
У мене 12-річний син.
Удачі.
Словом, до мене звернулася мама Еррола, Доріс.
Це битва всього її життя, щоденна їжа й питво.
Ходімо.
Що ви знаєте про той суд?
- Практично нічого. - Добре.
Обвинувачення підняло шум через сліди укусів на тілі жертви.
Залучили зіркового свідка-експерта, доктора Гаушке.
Він засвідчив, що це, поза сумнівом, сліди зубів Еррола.
І зненацька всі про Еррола: «Темношкірий, лють, рятуйте».
Там ледь не форму черепа йому вимірювали.
- Що? - Нічого, вибачте. Продовжуйте.
Чотири роки тому я краудфандингом зібрала трохи грошей.
Найняла експерта для аналізу укусів на тілі Аделаїд Берроуз, і...
Так.
«Сліди укусів на тілі жертви не відповідають
- відбитку 26А». - Відбитку 26А.
- Це зуби Еррола. - Тож...
Навіщо зізнався?
А що каже сам Еррол?
«Не памʼятаю, не можу пояснити». Так, це дивно.
А що син Аделаїд? Як його звали, Патрік?
Він був у помешканні.
Шість років, зовсім малий.
А що з ним сталося?
Ми не спілкуємося.
Розказуйте правду. Чому ви прийшли?
- Я ж казала, ми... - Брехня.
Розставляю крапки над «і».
Крапочки над «і»? Ясно.
Ви мали справу зі слідчим?
Геґарті?
Так.
Ви ж чули про Шістдесят других?
Про що?
У нього була опергрупа. Геґарті, Тоні Ґілфойл, Кім Кардвелл.
Не записуйте.
Геґарті був головний?
Зрозуміло.
Як і будь-яка поважна опергрупа, вони мали назву.
- Шістдесят другі. - Другі.
І що воно таке?
Я не знаю, чи була в них якась програма.
Не мені це казати.
А програма – це що?
А ви як думаєте?
То ви допоможете чи підставите нас?
- Дякую за ваш час. - Та будь ласка.
ХЛОЇ САММЕРС
- Алло. - Хлої, можеш пробити по базі?
Секунду.
Давай.
Патрік Берроуз.
Так, знайшла.
Серпень 2017-го, парк Джубілі.
Його взяли за зберігання з метою збуту.
Він був неповнолітній. Дванадцятирічний.
Господи.
Федерали!
Заарештував його сержант Майкл Гарґрівз.
Гей, Усейн Болт! Давай до нас на заднє сидіння.
Що там?
Обвинувачення не було. Його відпустили.
А після того затримання були?
У нас утікач. Так би мовити.
Ні. Це все, що на нього є.
Може, він зіскочив? Виправився?
Можливо. Контактна інформація є?
Остання відома адреса хлопця?
Нема. В базі пусто. Вибач.
- Патріку. - Що?
- Я завʼяжу. - Так.
- Я зможу. - Думаєш?
Просто... Я не можу на це дивитися.
Дай сюди.
Дивись. Ось як треба завʼязувати.
- Так? - Дивись.
Навколо і вгору.
А потім крізь дірочку.
Де ти навчилася?
Я майстер дзен з цієї фігні.
- Серйозно? - А то. Ми у школі вчили.
Піджак надінь, швиденько.
- Постава. Рівно. - Ага.
Добре.
Ти там усіх порвеш. Так?
Так. Ти переживаєш більше, ніж я.
Хтось же повинен.
Я буквально чиститиму картоплю для багатіїв.
А я шалено люблю картоплю.
Серйозно?
Ти такий...
Я знаю.
Ти диви, який самозакоханий. Чорт забирай.
Чорт забирай. Патрік!
Патріку, перестань.
- Бро, куди так вирядився? - На роботу. А ти думав куди?
- Так. Як живете? - Ти ба. Офіціант.
Ану, дай я разок.
- Люди, скоро буду. - Картоплі принеси, бро.
Патрік? Зайчику.
Який ти гарний. Немов ангел.
- Вам сюди не можна. - Я знаю. Знаю.
Слухай, я б не просила.
- Ідіть собі. - Але він такий пригнічений.
Він хоче привітати тебе з днем народження.
- Уже місяць минув. - Я знаю.
Але ти для нього – цілий світ. Ти й твоя мама.
Ерроле, синку, чекай.
Прошу тебе.
Побалакай з ним.
Патті?
Патрік?
Для запису: присутні старший інспектор Деніел Геґарті
і детектив-сержант Тоні Ґілфойл.
Зараз 00:13, 25 вересня 2011 року.
Також присутні Еррол Метіс і його адвокат Росс Кардона.
Як я розумію, підсудний бажає переглянути попередню заяву.
Так.
Краватка й піджак. Ти хто такий?
- Баррі. - Так, шеф.
Покажи йому шафку. І видай нормальний одяг.
Ерроле. Кажіть своїми словами.
Як казали мені.
Я її вбив.
Імʼя, прізвище. Будь ласка.
Я вбив Аделаїд Берроуз.
Узяв ножа з шухляди на кухні.
Зрозуміло.
І вдарив її.
Куди?
У горло.
Ви вдарили її ножем у горло?
Так.
Ще якесь місце памʼятаєте?
Груди.
У груди?
Так.
У горло й у груди?
Так.
Зафіксували.
А скільки разів ударили, можете сказати?
- Я не знаю. - Приблизно.
Десять? Двадцять?
Двадцять разів?
Тридцять.
Тридцять разів? Плюс-мінус?
Так.
Тридцять ударів. Це...
Так.
За що ви завдали їй стільки поранень? Є думки?
Я зірвався з котушок.
Зірвалися?
Я зірвався.
Ну, друже, які новини?
Нічого важливого.
Прикро.
А як робота?
Хочеш, замовимо їжу? Піцу чи щось китайське?
Ні. Я ненадовго. Ти ж знаєш мою роботу.
Що сталося?
Слухай, Тоні...
Ой-ой.
Це розслідування у справі Еррола Метіса...
Я прийшов спитати: може...
ти щось приховував усі ці роки?
Як я сказав Кіму, треба прикрити собі спини.
Ти прийшов не за адресою.
- Точно? - Сто процентів.
Бо якщо...
Зараз саме час позбутися.
Ти ж мене знаєш. Я не озираюся в минуле.
Добре.
Не проводжай.
Давай. На добраніч.
Добраніч, Тоні.
Нам відповість
заступниця комісара Клодія Мейгʼю.
Досвід Бет на сучасних вулицях можуть переживати
багато людей, правда?
Щиро кажучи, Мендо, я на 100% згодна з додзвонювачкою.
Годі балачок.
Нам потрібна сучасна поліція, достойна цінностей нашого прекрасного міста.
Власне, я зазначу...
Не починай.
І якщо для цього потрібне радикальне реформування,
до роботи.
Що ж, добре. Дякую, що приділили час на...
Алло.
Це інспектор Маркем з відділу професійних стандартів.
Так.
Ми намагалися з вами звʼязатися.
Вибачте. Я була по вуха завантажена.
У нашому розслідуванні випливло кілька моментів.
Моментів? Яких моментів?
Є кілька... Чимало деталей,
які ви маєте нам пояснити віч-на-віч.
НЕВІДОМИЙ НОМЕР
Зачекаєте хвилинку?
- Мені дзвонять. - Без проблем.
Алло, детектив Ленкер.
Ви казали дзвонити. Вона на лінії.
Вибачте, а хто це?
Джасмін Пітерс, командний центр.
Джасмін.
Жінка, яка телефонувала, зараз на лінії.
Її звати Марія де Суза. Чекайте.
- Маріє, будьте на лінії. - Джасмін, вона в безпеці?
Ні, він з нею у квартирі. Патруль уже їде.
- Скільки їхати? - Вісімнадцять хвилин.
- Вісімнадцять? - Місцеві зайняті.
Скиньте мені адресу.
Гезервей, Вежі-близнюки.
Ясно. Я ближче.
Джасмін, приєднаєте мене до розмови?
Аякже. Чекайте. Я вас зʼєднаю.
Алло. Це детектив Ленкер, ви мене чуєте?
Маріє, ваше життя в небезпеці?
Маріє. Так, як ми говорили.
Стукніть раз, якщо ні, і двічі, якщо так. Розумієте?
Ви зайшли у ванну?
Двері замкнені?
Маріє, з тієї ванної можна якось вибратися?
Може, є вікно, щоб ви пролізли?
Там девʼятий поверх.
Дурна, тупа сука!
Маріє, зробіть от що.
Візьміть зубну щітку. Чи ключі.
Пошукайте в кишені, є ключі від дому?
Добре.
Гаразд. А тепер, Маріє, встаньте.
Маріє, встаньте. Ви стоїте?
Добре. Тепер зробіть так.
Він зайде у двері.
Щойно він зайде, візьміть ключі,
виставте гострим кінцем уперед і вдарте його в обличчя.
Якомога сильніше. А потім тікайте.
Зрозуміли? Тікайте і кричіть. Кличте на допомогу.
Я вже до вас їду. Ви розумієте?
Маріє, ви зрозуміли? Скажіть. Скажіть, що зрозуміли!
- Я зрозуміла. - Добре.
- Поверни її. - Набираю.
Усім патрулям. Жорстоке домашнє насильство,
з погрозами вбити.
Квартира 942, девʼятий поверх, Гезервей-флетс, Вежі-близнюки.
- Терміново потрібна підмога. Прийом. - Прийнято, Зеро Янкі Дельта.
Усім патрулям – обережно. Нападник у приміщенні.
Центр, підтверджую. Готовність усім патрулям.
Ні!
Марія!
Маріє.
Жінка з Півдня, розбилася на смерть, південно-західний периметр Гезервей.
Підозрюваний у квартирі 942, девʼятий поверх.
Я підіймаюся.
Переклад субтитрів: Олена Любенко