Vi henstiller til alle
som var i området rundt Rowntree Park på tirsdag ettermiddag.
Dersom du har sett eller hørt noe som helst, så ta kontakt.
Ring hjelpetelefonen. Det er konfidensielt.
- Hva er det? - Moren din. Hun ville se hele greia.
Alle fortjener å føle seg trygge...
- Hei. - Hei.
Det er ikke det samme på min TV.
Det kunne vært ditt barn. Det er ingen...
- Du hater politiet. - Jeg elsker datteren min.
Godt å vite.
...i alle lokalsamfunn.
- Takk. - Jeg så alle hennes skoleteater.
- Teater? - Vel, morgensamlinger.
Så flaut. Hvordan var hun? Var hun god?
Hun snakket tydelig. Veldig høyt.
- Man måtte stå langt unna. - Herregud.
Isaac vokste opp i parken. Han elsket den.
Hver dag etter skolen dro han meg i hånden.
"Bare fem minutter, mamma. Fem minutter."
- Hva er problemet med politiet, bestemor? - Det er ikke...
Vel, hva kan man kalle det... Det er bestefaren din.
De plaget ham hver eneste dag i hans voksne alder, skal du vite.
Bare for... Bare for moro skyld.
- Mamma. - Han bør vite det.
- Ikke i dag. - Herregud.
Skal jeg kjøre deg hjem?
Det med pappa... Han klaget ikke stadig over det.
Nei, han gjorde ikke det. Han satt der og tok imot, uten å klage.
Jeg ble så sint.
Hvorfor du absolutt måtte inn der,
- forstår jeg ikke. - Jeg prøvde...
Tror du at du kan endre ting?
Du kan ikke endre noe som helst.
Jeg kan bekrefte at vi har gjort en pågripelse, et viktig gjennombrudd.
Vi samarbeider med lokalsamfunnets ledere,
men arbeidet pågår fremdeles.
Takk. Isaac er i en kritisk tilstand.
Han får utmerket behandling...
Jason.
Vi har vitner som sier at du bar våpenet.
Vi har overvåkningsvideo som viser at du kvitter deg med det.
Men jeg vil vite hvordan det endte opp hos deg.
Ga noen deg det?
Han ble skutt.
Jeg foreslår at du bruker...
Poden ble knerta ved et uhell.
Han skulle ikke havne oppi det.
Skulle bare skremme fienden.
Kranglet du med en annen gjeng?
Hvis jeg kunne gå tilbake og endre det...
Innrømmer du at du skjøt Isaac Witlow?
Ja.
Ja, det gjør jeg.
Samle dere her.
Jeg snakket med laboratoriet. Isaacs kule kommer fra Jasons våpen.
- Hva gjør vi nå? - Vel...
Ikke du.
June.
- Hørte du på avhørene? - Ja.
- Og? - Ballistikk og en tilståelse...
- Påtalemyndighetene får ta ut tiltale. - Ok.
- Tror du ham? Tilståelsen? - Ja, jeg ble overbevist.
Men han trengte ikke å tilstå. Han ga oss det med en gang.
- Han er 17. En unge. - Hvor mange ganger er han pågrepet?
- Sju. - Sju.
- Sju ganger. - Men ikke for drapsforsøk.
Han var helt rolig. Rundspilte advokaten sin.
Kanskje han tror at om han samarbeider...
- Vær rask. Tilstå. Få en lavere straff. - Ja.
Vedder du på det?
Objektivt sett er det en rimelig antakelse.
Objektivt?
Jeg forstår hva du sier. En tilståelse gjør det enkelt.
Det er gullstandarden.
Juryen tar det for god fisk. Gutten er ferdig.
Atten til tjue år av livet. Er det greit?
Ja.
Fysiske beviser. Våpenet.
- Det var hans våpen. - Jason er medlem av en gjeng.
Hvis man skyter en unge i parken, hvorfor beholder man da våpenet?
- Han gjorde visstnok det. - Greit.
Han hadde våpenet. Men avfyrte han det, eller tok han vare på det for en venn?
Han løper opp Cannon Road for å unngå pågripelse.
Han tar seg tid til å ringe et nummer som ikke lenger er i bruk i 34 sekunder.
Man må spørre: "Hvem ringte han?"
Hvem ringte han?
Vet dere hva jeg ser?
Jeg ser en 17-åring som presses og trues til å følge ordrer.
KJENNER DU HENNE?
Ses i neste uke.
SETT I HAYES LANE-OMRÅDET I 22-TIDEN
Hallo?
Jeg så henne. Jeg kjenner kvinnen.
Hvorfor tror du personen på flygebladet er den du møtte?
Her. Rio Grande, oppe i nord.
Sa hun hva hun jobbet med?
- Rengjøring, tror jeg. - Vet du hvor?
Nei, men hun likte det. Ble bedre i engelsk.
- Kjæresten ba henne slutte. - Kjæresten?
En engelskmann. Hun flyttet inn hos ham, og etter det...
- Sluttet hun å komme. - Ja.
Vet du hva hun het, Mrs. Odinaka?
Carlita? Carla? Carla.
- Du er sikker på at det er samme kvinne? - Vel...
Vi hadde grillfest her i fjor, og...
Her er hun. Bakerst.
Etterforskningsteamet.
Jeg ringer angående skytingen i Rowntree Park.
Du vet den på TV. Den de snakket om.
- Jeg så dem skyte den stakkars ungen. - Ok.
Hvor mange var med på det?
To. Den ene var en svart gutt. Han kjørte.
Den andre var den som skjøt. Han var en hvit fyr.
Vi fikk en telefon.
- Jed. - Sir?
- Din tur i tannlegestolen. - Ok.
Vi vet at du ikke skjøt.
Si hvem som gjorde det, så skal vi beskytte deg.
Er du døv? Jeg sa jeg skjøt ham.
Vi har et vitne.
Disse mennene...
De er nådeløse.
De var plutselig bare der. Ga oss ordrer, ba oss selge.
De vil ha kontrollen. De vil ikke ha noen rivaler.
Handler det om revir?
Når de får vite at vi leter etter den som skjøt, vil du få skylden.
Eller familien din.
Vitnet ga oss en delvis beskrivelse.
Er han armensk?
Albansk?
Tyrkisk?
Tyrkisk.
Bor du her? Vi etterforsker en hendelse som skjedde onsdag den 28.
Vi ser etter en tyrkisk mann. Takk.
Hei, sir. Det gjelder hendelsen i parken hvor gutten ble skutt.
All informasjon kan være til hjelp.
- Hei. Har... - Hva er det?
Det gjelder hendelsen som skjedde i parken.
Vi prøver å finne en gutt. Han er muligens tyrkisk.
Hva skjer? Hvorfor er du her? Politiet kommer alltid hit.
- Vi samler informasjon. - Dere kommer alltid hit.
- Dere plager oss. - Vi plager dere ikke. Du må...
Her borte.
- Flytt dere. - Hei!
Si ifra om det er noe dere lurer på.
Takk for hjelpen.
- Går det bra? - Ja.
- Sikker? - Ja.
Husker du Dan McCabe i Eltham? Han hadde 17 års tjeneste.
Nå har de sparket ham på grunn av noen... livlige meldinger.
Dette er helt irrelevant. Jeg har annet å gjøre.
Jeg vil ikke snakke med faens Dan i helvetes Wrexham.
Jeg teller uansett dagene.
- Verden har blitt gal. - Jeg venter på en telefon!
Og hva med alt det tullet på pressekonferansen med Meghan Markle?
- Hvem? - June Lenker.
Jeg forstår. Hun passer til statistikken.
Det står hennes nåde, Claudia Mayhew, og fjottene hennes bak.
Jeg trenger all hjelp.
Men hva gjør hun? Hva vil hun?
Glem det. Hvem bryr seg om hva hun vil. Sånn er verden nå. Venn deg til det.
Slutt å bry deg om Errol Mathis. Det er fikset.
Det er gammelt nytt. La meg være i fred.
Jeg hadde faktisk en god dag fram til nå.
Dere kommer alltid hit når det skjer noe, som om jeg vet alt.
- Hvor mange ganger er du pågrepet? - Det er ikke poenget.
Jeg ber deg bare om å ringe hvis du hører noe.
Vær så snill. Gutten er ni år gammel. Skutt i hodet.
Jeg går ikke med på det. Jeg vet ingenting om noen skyting.
Dere kaster bort tiden. Det er idiotene i Downing Street som må pågripes.
La meg få nummeret ditt, i tilfelle jeg trenger hjelp.
- Greit. - Ok. "Hasad"?
- Første purk som kan stave navnet mitt. - Unnskyld?
De staver det med to s-er.
Det er greit det, men det er ikke sånn man staver mitt navn.
Tyrkiske navn forvirrer folk.
Ja. Takk.
- Hei. - Vann?
Ja, takk. Det høres... bra ut.
Errols alibi... Fyren fra herrefrisøren...
- Mustafa Demir? - Ja.
Det ligger her oppe under "drep meg nå".
- Sikker på at han dro til Tyrkia? - Ja.
- Er det bekreftet? - Ja. Herregud.
Jeg snakket med sjefen hans, sjekket siste adresse. Googlet ham. Hvordan det?
Det vil høres sprøtt ut, men hør på meg. Tyrkiske navn forvirrer folk.
- Forvirrer? Hvordan? - Jeg googlet navnet Mustafa.
- Man kan stave det på sju måter. - Ja?
Hva om betjenten skrev navnet feil?
Hva om vi har lett etter feil Mustafa?
Den er din for ti pund. Hva synes du?
Ja. Greit.
- Jeg kan bli med deg. - Nei, det går bra.
Du... Jeg vet det er en stor dag for deg.
Du klarer deg, tøffing.
HØYT ELSKET DYPT SAVNET
Gratulerer med dagen, mamma.
Hun var ung da hun fikk deg.
Jeg husker da Errol tok henne med hjem.
Du kom også. Var så sjenert og tynn.
Jeg måtte feite deg opp på bammy og escovitch.
Ja. Den chilien var sterk.
Men moren din taklet det.
Ja.
Hun ville vært så stolt av deg. Ja.
Å se deg gjøre det så bra, at du er så høy og kjekk.
Ikke takket være meg.
- Jeg skuffet deg. - Det går bra.
Vi prøvde, vennen. Vi prøvde å adoptere deg, men...
Det går bra. Glem det.
Jeg kunne ikke svikte Errol.
Ikke ha kontakt.
Det var det de sa.
Unnskyld. Du forstår vel det?
- Ja. - Men...
Jeg burde ikke si det,
men ting begynner endelig å endre seg.
Hva mener du?
- Vi ser etter en dame. En som heter Carla. - Ja?
- Hun har ny informasjon. - Informasjon?
- Hva slags informasjon? - Ikke bekymre deg.
Men jeg sier deg at vi snart vil få Errol hjem.
DORIS MATHIS' MOR. ER HUN GAL, ELLER FORTRENGER HUN DET?
Så det er dem?
Litt "My Little Pony".
Gå inn med hevet hode. Ingen vil le.
UDYRET FÅR STRAFF
KJÆRESTEN ERROL MATHIS ER SKYLDIG
Dra til helvete!
HAN BEIT HENNE!
Dra til helvete.
Hva?
SE ALLE
Patrick.
- Han liker deg. - Ja, jeg er god med hunder.
Kom hit. Sett deg.
Kom hit. Hei.
Ha den på øyet.
Hodet bakover.
Takk.
Hvordan ser den andre fyren ut?
Den andre? Verre, selvfølgelig.
- Går jobben bra? - Ja. Den går bra.
Det var en fyr der jeg bor.
Noe jeg kan gjøre?
Nei.
Takk.
Hva skjer?
Det blir aldri borte.
Har noen sagt noe om moren din?
Hvem?
- En politibetjent? - Nei. Hva mener du?
Doris. Hva slags trøbbel kommer hun med nå?
Jeg vet ikke.
- En dame de ser etter som har informasjon. - Jeg kjenner til det. Det er ingenting.
Hvem er hun?
Ingen.
Går det bra?
Ja.
Skal vi gå igjennom det?
Ja.
Ok.
Vi kom inn i leiligheten. En nabo ringte politiet.
De hadde kranglet.
Errol og moren din ropte og skrek.
Jeg så moren din... på kjøkkenet.
Husker du bilulykken?
Nei.
Du hadde det dårlig med beina dine. Errol var...
Han hadde det bra.
Det var blod på ham. Det var hennes blod. Ok?
Ikke hans. Forstår du hva jeg sier?
Ja.
Hva gjør vi, Mostapha?
Min VIP. Han bestemmer.
Ok.
Skal jeg fortsette?
Ja.
De hadde hatt problemer.
Penger, jobb, sånt. Folk mister besinnelsen.
Det vet du, ikke sant?
Men Errol benektet selvfølgelig det. Stengte det ute.
Han hadde et alibi.
Ja.
Men vi fant mannen.
Fant ham. Snakket med ham. Han sa nei. Han så aldri Errol.
Jeg er i London.
- Du lever drømmen. - Ja. Livet er bra.
Noe han fant på.
Naboene, slåssingen, blodet, obduksjonen. Du trenger ikke å vite det.
Til slutt ble det for mye. Kampen gikk ut av ham.
Han tilsto.
Han tilsto alt. Absolutt alt.
Og du vet... folk kan si hva de vil, men jeg var der.
Det er fakta.
Du er vanskelig å finne. Din gamle sjef mente du var i Istanbul.
Jeg har spørsmål om en gammel sak. Errol Mathis?
Du kunne ikke gi ham alibi.
Errol sa at da kjæresten hans ble drept, så spurte han deg om jobb i salongen.
- Folk kom inn hele tiden. - Så noen kom da?
- Jeg vil ikke ha trøbbel. - Forstått.
Men en mann sitter inne for noe han ikke har gjort.
Løy du? Ble du truet?
Er det noe du vil fortelle meg, Mostapha?
Det var...
Politiet ba meg identifisere ham fra noen bilder.
Ja, og?
- Bildene? - Ansiktene.
De så alle like ut.
- Jeg er ikke rasist. - Du så ikke forskjell på dem?
De viste deg svarte ansikter, og du valgte feil.
Da jeg så ham på TV, da jeg så Errol,
tenkte jeg: "Var det ham? Var det mannen jeg så?"
- Du innrømmet ikke feilen? - Du kjenner folkene ved Hackney Downs.
Politifolk med venner i høyreekstreme grupper. Fascister, slåsskjemper.
- Men du kunne... - Hør her. Folk ser ting. Folk prater.
Jeg ville ikke ha trøbbel.
Ok.
Jeg tenker på det hver dag...
...det jeg gjorde.
Det var dumt.
Si til ham...
...at jeg er lei for alt.
Ja.
Sikker på at han er Mostapha?
- Han nektet ikke. - Utrolig.
Jeg tror han var litt lettet over å ha fått fortalt det.
Går han med på å endre forklaringen? Bekrefte at han så Errol?
Jeg vet ikke. Kanskje. Men si meg en ting.
Etter tolv år... Vil det ha noe å si for ankesaken?
Men en mann så meg nettopp i øynene
og sa at Errol ikke var i leiligheten.
Han er uskyldig. Så...
Vent litt. Det er bilen min.
Det er bilen min!
Faen.
Går det bra?
- Hvor lenge blir han her? - Hele tiden. Så du skal gjøre leksene.
Morsomt.
Ikke et ord til bestemor. Du vet hvordan hun er.
- Det er kult å ha beskyttelse. - Nei, det er bortkastede penger.
Herregud.
Ikke rør dere. Ingen av dere.
Ikke vær redd.
- Du trengte ikke å komme. - Det var min avgjørelse.
Vel... Vi trenger det ikke.
Om noen truer deg og vil advare deg mot å finne den som skjøt Isaac,
så må de ikke få tak i din adresse.
Jeg skulle aldri satt deg foran kameraet.
Du må trekke deg fra etterforskningen.
Hvorfor det?
- Det har vært aktivitet på nettet. - Aktivitet? Hva?
Gjeng-greier. De viser hva de vil gjøre. Sånne ting.
Vi prøver å fjerne det, men det er ikke enkelt.
Det er ikke noe nytt, men ikke se etter det.
Ikke bekymre deg.
Ok. Takk.
Har du den?
Du kan begynne...
Snu kameraet. Snu det.
Ja, vi er her ute.
- Fort dere. - Tilbake!
Faen, det er purken.
#BRENN #FAENTAPOLITIET
Ikke kødd med oss.
DE FÅR SOM FORTJENT KØDDER DU MED OSS, KØDDER VI MED DEG
VI VET HVOR DU BOR, JUNE.
Jeg vil hjelpe deg, Jason.
Beskytte deg.
Lar du meg gjøre det?
Gi meg navnet.
- Sir? - June.
Kan du ta kontakt når du er inne? Det haster dessverre.
Gjelder det registeret? Jeg har fylt inn papirene.
Det blir gransket. Men jeg må fortelle at det har kommet en ny klage på deg.
Hva?
Anklager om mobbing på arbeidsplassen.
June.
- June. Jeg vet det er mye å ta inn. - Jeg er enig i det.
Jeg må være upartisk.
- Med hvem? - Det kan jeg ikke si.
Nei.
Nei. Beklager, sir. Det er bare enda en ting.
Ja.
Han fjernet meg fra etterforskningen. Visste du det?
Hvem er "han"?
- Jeg vet det. - Bilen min ble brent.
- Ja. Vi er her for deg. - Du må jo innrømme...
- Hva? - Det er jo ganske praktisk.
- June. - Hvordan visste han hvor jeg sto parkert?
Jeg vet det høres litt sprøtt ut.
- Men kjøretøyene våre blir sporet. - Gi deg.
Hegarty tok en telefon. Får hjelp.
- Gi deg. - Og nå i dag er jeg en mobber?
- Du må innrømme at timingen er perfekt. - Slutt.
June.
Har du hørt om en mann som heter Amit Çeker?
Er 28 år gammel. Av tyrkisk herkomst.
Her på jorden, for omtrent to timer siden,
ble han pågrepet, mistenkt for å ha skutt offeret ditt, Isaac Witlow.
Hegarty fikk et navn. Teamet jobbet omtrent hele natten.
Mønsterarbeid. Fant fyren i en narkobule i nærheten av Kemp Road.
Og er det ham? Var det han som skjøt?
- Ja. - Hvordan vet de det?
Vi har alt. Beviser, vitnemål.
Advokatene vil ha en avtale, men Hegarty sier nei. Han vil ha drapsforsøk.
Bra. Bra!
Jenny, Isaacs mor, vil...
Skulle vært der.
Ja.
Ta imot råd fra sjefen din. La det være.
Til tross for fasaden, så er Dan en av de gode.
Og han har flere venner. Det er også viktig.
Hei. Vi hadde litt igjen på jobben, så...
- Har du laget det? - Ja.
- Du... - Det er lasagne. Som takk.
Patrick... Du kan ikke fortsette å komme hit.
Du kan ikke det.
Nei.
Hei.
Det er datteren min Lisa. Patrick.
- Hyggelig. - Hyggelig.
Skal vi prøve å få deg ut av hybelen?
- Lisa. - Vent litt.
ER DU FULLSTENDIG HJERNEDØD????
HAN VIL BLI HELT SPRØ!
Du... Det var jeg.
Hva?
Jeg sa ikke at du mobbet meg.
Jeg brukte ikke det ordet. Men Roy maste på meg.
Bla, bla, bla. "Ga du henne rapporten?"
- Obduksjonsrapporten? - For Maria De Souza. Clive Silcox-saken.
Men de maste på meg fordi den var lekket. Jeg prøvde å forklare.
Men du var ganske bestemt, for å være ærlig.
Ja, men jeg mobbet deg da ikke. Herregud, Chloe.
Unnskyld. Men hør her... Hvis Roy har tatt helt av
og eskalert alt, så er det hans skyld.
- Nei. Jeg stolte på deg. Hva faen? - Det...
Hva? Beklager... Hva?
Vi er ikke alle laget av Teflon. Som deg og dine nye venner.
- Alt for karrieren. - Hva?
Nei, du vet hva jeg mener. Pressekonferansen?
Jeg forstår. Svart, ja, men ikke for svart.
- Hva? - Ikke for truende.
- Faen ta deg. - Jeg kunne ikke gjort det.
Det er bare et spill.
Ikke forvent å bli likt.
Ærlig talt! Du skulle sett hva de kaller deg i gruppechatten.
Kos deg med kaffen.
- Hallo? - Hei, June. Det er Becca.
Fra Moore Street krisesenter.
- Går det bra? - Ja. Hva kan jeg hjelpe deg med?
Ba du en kollega ringe om noen som heter Carla?
- Sonya. - Hva skjer?
Har noen ringt krisesentrene for å spørre om vår savnede person?
Nei, vi venter på listen din.
Jeg fikk en telefon fra et senter i Leyton.
En mannlig betjent ringte for å spørre etter noen
i registeret som kan ha skrevet seg inn som Carla.
Er det andre som leter etter Carla? Hvem?
Han sa ikke navnet sitt. Det er rart, og derfor ringte de meg.
Jeg mener... Er det noe jeg ikke ser?
- Fortalte du noen at vi ser etter henne? - Nei. Nei.
Noen har sagt noe. Men hvem? Doris?
Eller en av hjelperne?
Marcia?
BERUSELSE
Joe?
INGEN RESULTATER
Latisha?
MISTENKT FOR BUTIKKTYVERI (VERDI OVER £ 200)
PÅGREPET AV BETJENT TONY GILFOYLE
Så... Tony Gilfoyle.
Han pågrep deg for butikktyveri, men lot deg gå. I gjengjeld for hva?
- Jeg forteller ting. - Ting?
Fortalte du om Doris? Spionerte på dem?
Nei, jeg bare fortalte hvordan det gikk. Det var alt.
Hvor lenge?
Hvor lenge har du gjort det?
Åtte år.
- Åtte? - Men jeg sa bare bra ting.
Jeg sa aldri noe negativt.
Hun har vært så grei mot meg. Hjulpet meg med ungene.
Jeg kunne mistet dem, men hun dømte meg ikke.
Hun gjorde alt så jeg fikk fortsette å være mor.
Herregud.
Hva var avtalen med Gilfoyle? Betalte han?
Nei, han satte meg på en liste for å få en leilighet.
Ok.
Ok. Så du har fortalt ham om Carla?
- Ja. - Og hva med meg?
Fortalte du om meg?
Ja.
- Du må ringe Doris i kveld... - Jeg kan ikke.
Si at du har en syk tante, ny jobb... Si sannheten. Men slutt.
Hold deg unna henne fra nå av.
- Hva sier jeg til Tony? - Si hva du vil.
Han vet det nok alt.
Latisha. Hei, vennen.
- Har du det travelt? - Nei, hva er det?
Ok. Jeg vil snakke med deg om...
Jeg er lei for det.
Beklager dette, sjef. Vi ses i morgen. Ok.
Ok.
Saken er den at jobben er Tonys liv. Han har hatt MS i ti år.
Han tar seg av skolebesøk og rettigheter for funksjonshemmede.
- Du må gjerne si det til Spesialenheten. - Han er harmløs.
Harmløs?
Åtte år med dekkoperasjoner på en forsvarsløs kvinne.
Er det normalt for deg og gutta dine?
De planla en anke. Vi ville vite hva de hadde.
Du aner ikke skadene det kan føre til.
- Skader? - Ja. Skader.
Vet dine nye venner noe om påstander fremmet under nødsamtalen?
Nei. Nei.
Bare så det er klart...
Hvis jeg oppdager at du delte det, vil jeg gå kraftig til verks.
Da vil du trenge enhver venn du har.
Da tar jeg deg, for faen.
Alt i orden?
"Harmløst." Det var det han kalte det. "Harmløst."
Som om ingen betyr noe. Iallfall ikke folk som Doris.
- Beklager, jeg... Jeg maser om... - Nei, du har rett. Jeg er bare...
Så hva gjør vi? Ikke sant?
Har du lyst til å varsle om disse drittsekkene?
Hvis det er det du vil, så er det greit. Jeg er med.
Jeg mener det. Om det er medisinen de trenger, så...
Vi har alt husarrest. Hva mer kan de gjøre mot oss?
Det er opp til deg. Du tar avgjørelsen.
Hør her... Ring hun sjefen fra TV-en. Hun rødhårede. Hva het hun? Claudia?
Hun fra TV-en? Bør jeg være bekymret?
Ring henne.
Greit. Så jeg ringer. De registrerer en klage.
De starter en gransking. Den fortsetter i flere måneder, og hva da?
Du skulle hørt ham på telefonen. Hegarty var slem, men nervøs.
Hvorfor? Hva skjuler han?
Hva gjorde de mot kvinnens sønn?
- Det er Sonya. Jeg bør gå. - Ok.
- Det jeg prøver å si... - Du må fortsette.
Ja.
Ok.
- Sikker? - Selvfølgelig. Alt du trenger.
Takk.
ADVOKAT
Så...
Hva nå?
Jeg bør ta den.
Hallo?
Slutt å lete.
- Hvem er du? - Dere forstår ikke omfanget.
Carla?
Hvordan vet du navnet mitt?
- Hvor er du? - Stopp. Bare stopp.
Vi kan hjelpe deg.
Nei! Glem meg.
Glem meg. Dere vil få meg drept.
Nei, vi kan holde deg trygg.
Du tror meg ikke. Han har gjort det før. Han vil gjøre det igjen.
Vi tror deg. Vi trenger bare navnet hans.
Ingen navn, for helvete!
Forstår du? Han er protegido.
- Beskyttet. - Beskyttet?
Hvordan? Hvem beskytter ham?
- Carla? - Slutt.
Tekst: Tina Shortland