Men allvarligt, tack för att du kom.
Det var ett nöje.
Ja, men det finns inget sånt som en gratis lunch.
- Eller hur, June? - Leo.
Okej?
Jag berättade huvuddragen på vägen hem från jobbet.
Det låter fascinerande.
Okej. Din man.
Fortsätt.
Rioja och neuropsykiatri går utmärkt ihop.
Tack. Han är en man, va?
Så, han vaknar upp efter bilolyckan och...
Han påstår sig inte minnas nåt.
Han minns inget mellan att han kom in i lägenheten
och tills han vaknar på sjukhus.
Och sen, låt mig gissa, minns han och erkänner allt.
Ja, men vad jag förstår är det neurologiskt knepigt.
Alltså, hippocampus...
...den del av hjärnan där vi lagrar och hämtar minnen...
...är formad som en liten baljväxt.
Baljväxt?
Ja, en böna, som faktiskt krymper efter ett trauma,
vilket gör det svårare att minnas saker.
Så hur kunde Errol minnas
och avge en detaljerad bekännelse?
Som sagt, det är det här som håller henne vaken på nätterna.
Okej.
Vi ser gärna minnen som tillförlitliga saker,
som videoband ur vårt förflutna.
Men man bör hellre se dem som oljemålningar.
Man återvänder. Man målar över dem, lager efter lager.
Och andra också.
Så andra kan liksom redigera ens minnen?
Ja. Allt finns på min podd.
Det låter lite otroligt.
Verkligen, June? Okej.
Kom till mitt labb när det passar.
Jag kan säkert hacka ditt minne.
Få dig att tro att vi är gamla vänner.
Vi kanske kysstes i din farmors trädkoja.
Min farmor har ingen trädkoja.
Säkert? Om jag visar dig ett foto?
Du förstår, så här är det, när ett minne är ommålat...
...har man bara tillgång till den senaste versionen.
Inte originalet.
VECKANS STJÄRNA GRATULERAR
Efter nog med trauma
har folk egentligen inte tillgång till innehållet i sin egen hjärna.
Så, är det möjligt att nån har planterat ett falskt minne i Errols huvud?
Ja. Teoretiskt.
Lättare än man tror.
Hon gillar dig.
Jag gillar henne också.
- Nej. Sexuellt. - Vadå?
Du är så konventionell.
Jag förstår vad du menar. Jag är faktiskt lite smickrad.
- Och du ska vara kriminalare. - Tyst med dig.
Ja, hon var rätt förtjust. Men hon har god smak.
June.
Du vet att du kan berätta saker för mig.
Jag är alltid på din sida. Även om det inte verkar så.
Jag vet.
ALLT FLER LONDONPOLISER SUSPENDERAS
VÄXANDE EXTREMHÖGERSTÄMNINGAR BLAND POLISER I UK
KRAV PÅ UTREDNING OCH EVENTUELLT AVSKEDANDE AV POLIS
FRÅGOR KVARSTÅR OM POLISERS KOPPLINGAR TILL COMBAT LEAGUE
BESÖKSRUM
Jag har tänkt en del på dig.
Jaså?
Har du tänkt på mig... lite grann?
- Clive. - Ja?
Får jag fråga dig en sak?
Men det måste vara vår lilla hemlighet.
Okej.
Combat League.
Du gick med som tonåring, eller hur?
Jag tänker visa dig några foton,
och jag vill att du talar om
ifall nån av dem nånsin var medlem i den organisationen.
Förstår du?
Polis.
- Vad är det här? - Berätta bara.
Nej.
Är du säker?
Nej. Aldrig.
I alla fall såg jag honom aldrig.
Han, då?
Eller han?
Du kände den mannen.
Ja.
Alla kände Tony.
Tony Gilfoyle.
Kriminalinspektör June Lenker. Dalston Lane-distriktet.
Kan du hjälpa mig med lådan, är du snäll?
Ja. Ursäkta att jag stör.
Jag uppskattar din hjälp, men det är lite knepigt.
- Och den där också. - Den också...
Ett vittne nämnde ditt namn i samband
med en pågående utredning.
Kan du sätta den där ovanpå den andra? Så jag får in rullstolen.
Du förstår, det har påståtts
att du var medlem i en politisk organisation.
Som du vet är medlemskap i politiska grupperingar
förbjudet för poliser i tjänst, men det här var Combat League.
Det är en nynazistisk grupp. Också känd som Bloodline.
Så, är du eller var du nånsin medlem i den gruppen?
Är Roy Chambers fortfarande chef nere på Dalston Lane?
Jag ska bara slå honom en signal.
Berätta om Errol Mathis erkännande.
Där har vi honom.
Berätta bara, så kan vi glömma det jag hörde.
De sa att du är en mobbare.
Grejen med mobbare är,
som min mamma brukade säga, att man inte får låta sig mobbas.
Man ska se dem rakt i ögonen och säga åt dem att dra.
Och du?
Jag skiter fullständigt i vad du tror. Vi ses.
- Hallå. - Hej, kompis. Lyssna.
Det är problem.
För fan. Hon har varit där. Hos Tony. Hon har...
Gå vidare, bara.
Chefen, hon är ute efter oss.
Hur blev du inblandad?
Han är sjuk, okej? Han förtjänar bättre. Efter alla tjänstgöringsår.
Kim, jag fixar det här. Jag lovar.
Tony skyddade oss.
Han förtjänar att vi ställer upp för honom.
Så här gör ni jämt, du och Tony.
Ni trissar upp varandra.
Hej, ja.
- Där är han. - Ni har visst gripit nån.
Så, vad är problemet?
Inget problem. Jag är här om en lägenhet.
En liten lya för en vän till mig. Han heter Patrick.
Det där borde täcka insatsen.
- Blir det bra imorgon? - Ja.
Foton av ett besök Hegarty gjorde vid den här adressen i förra veckan.
Han gick till en bankomat strax innan och tog ut en stor summa pengar.
För fan, Sonya, skuggar du honom?
Vad är du så rädd för?
- Jag kan inte spionera på en kollega. - Det stoppar väl inte oss?
Och Tony Gilfoyle?
- Vi borde nog... - Hegarty är skum.
Det vet vi båda två. Varför alla dessa körningar?
Vad gör han med alla extrapengar? Äntligen har vi nåt.
Vadå? Går han till en mattaffär?
Droger, inte mattor, June.
Allt drivs av en viss Miras Mansur.
De är langare. Grossister, egentligen. Stora kvantiteter heroin.
Och Hegarty är stamkund.
Jag måste tillbaka till jobbet.
Du blundar för verkligheten.
Antingen är han utpressad,
eller så extraknäcker han med knarklangning.
Du sa det själv, June. Han är kapabel till vad som helst.
- Hallå. - Ta det om du kan.
- Får jag en godis. - Får jag en.
Då var det dags.
Vilken konstig en.
Äckligt!
För din mun.
Du har aldrig använt tandborste.
Dålig andedräkt...
Polis.
- Händerna vid sidorna. - Sätt fart.
Ryggsäckarna av. Vänd er om.
Vad är det här?
- Jäklar. - Det är inte mitt.
Det bara låg i din ryggsäck, va?
Okej. Ni två kan gå.
- Gå. - Gå.
Jacob? Var är vår nummer sju? Jacob?
Jacob, lägg undan den där.
- Vad har vi här? - Grep honom, Harpes Lane.
Stå bakom linjen.
- Brottet? - Innehav med avsikt att langa.
Jaha.
Okej.
Namn, tack.
Jacob Taylor.
Kliv framåt.
Skriv ner namn
och nummer till tre personer du vill ringa.
Du kan använda din mobil.
Sätt fart.
Okej.
Kom igen, mamma.
Numret du har ringt svarar inte.
Försök igen senare.
Numret du har ringt svarar inte. Försök igen senare.
Har du nån annan att ringa?
Var är min telefon? Jösses.
Var tusan är den?
- Hej. - Mormor, jag är gripen.
- Va? - Kan du komma och hämta mig?
Var, hjärtat? Var?
På polisstationen.
Ge mig adressen. Jag kommer och hämtar dig.
- Får jag gå nu? - Kliv tillbaka.
Jacob, förstår du att jag skriver in dig för förhör?
Okej. Fötterna på märkena.
Ursäkta mig.
Kom igen, Jakey. Svara.
- Hej. - Var har du varit?
Ursäkta, jobbet. Jag har inte haft signal. Hur så?
Var är Jacob? Han är en halvtimme sen.
- Har du prövat att ringa? - Typ sex gånger.
- Har du ringt skolan? - Ja, han gick hem i vanlig tid,
men nåt stämmer inte. Inget är viktigare för Jake.
JACOB RINGER MOBIL...
Personen du har ringt kan inte svara.
NYLIGA
Incident vid Mare Road E1.
Icke-vit ung pojke mellan 10 och 14. Flera huggsår. Alla enheter.
Oroa dig inte, kompis.
Zac?
Vad?
Hej.
Hej. Allt väl?
Ja. Jacob Taylor.
Den goda nyheten är att han inte har häktats...
Goda nyheten? Min son greps för försök till langning,
hans DNA togs, han fängslades,
allt utan närvaro av en vuxen?
I enlighet med reglerna försökte han ringa sina närmaste anhöriga.
- Ni har gjort allt mycket värre. - Nej, allt jag gjorde var...
Hans DNA finns i systemet nu.
Det var inte jag som grep honom.
Så vilka var det? Vilka grep honom?
- De heter Roskill och Waite. - June.
- Pappa! - Jake! Herregud. Kom hit.
- Jake. - Förlåt.
Ja.
Jag var med Max och Shakil.
Sen kom polisen, och det var inte mitt.
- Jag gjorde inget. - Säg inte så.
Tänk det inte ens. Det är inte ditt fel.
- Jag gjorde inget, jag lovar. - Det är okej.
- Ursäkta. - Jag lovar.
- Jag vet. - Tack.
Längst upp, tack.
Hallå.
Hej. Vi har en Maureen Lenker
som patient, efter en olycka.
Snällt av er.
- Mamma. - Okej.
- Tack. - Tack.
Vi måste hämta Curtis. De griper honom hela tiden.
- Du vet varför. - Mamma, pappa är inte gripen.
- De gillar inte hans frisyr. - Det är inte han.
Det är inget fel på den.
Du vet, det är bara modernt.
- Mamma, lyssna. - Nej.
Du vet att pappa är död, eller hur?
Sätt på dig kappan. Det hände för länge sen.
Tack ska du ha, Morowa.
Vi har inte sagt nåt åt flickorna. De behöver inte höra det där.
Nej. Inte än.
Rättegångarna drar ut på tiden. De blir typ nästa år.
Jag kommer att tappa formen.
Och jag ska gå dit imorgon och vara arg pappa,
- och säga min mening till tränare... - Attwood.
- Okej.
Jaha.
En sån talang får inte gömmas undan.
Du får fler chansen, jag lovar. Det finns tid.
Just det.
Det stämmer.
Din bollkunskap är lysande.
Bollkunskap, Mo?
Vadå? Jag kan prata fotbollssnack. Visst, Jakey?
En flaska vin till.
Chigwell. De där två snutarna hörde till Kim Cardwells gamla team.
- Vilken Kim? - Han är en skit.
Det säger inte så mycket, eller hur?
Så två kompisar till Kim Cardwell åker långt iväg
för att muddra några tolvåriga pojkar.
Och tänka sig, en av dem hittar meth på min son?
Okej. Det låter onekligen lite skumt.
- Men jag vet inte, det kan vara... - Vadå?
Jag vet inte, snutar i London, inte Texas, som åker runt i stan och...
Nej. Hegarty ligger bakom.
Vadå? Vad menar du med det?
- Han igen? - Ja, han igen.
Bete dig inte som om jag håller på att bli knäpp. Det gör jag inte.
June...
Det är han igen. Okej? Han är ett steg bort.
Han skickar sina hejdukar för att göra skitgörat.
Jag ger mig på en av hans polare. Hegarty ger sig på min son.
Vem är Hegarty?
Vill du ha lite mer kung pao?
Men jag förstår inte. Varför ger han sig på mig?
Det är nog... Det är nog jobbet.
Det är nog nåt jobbrelaterat som har blivit personligt.
Hör på, Jake.
Vi litar helt på dig. Det vet du.
Vi vet att knarket inte var ditt. Men...
Vadå?
Tror du att nån la det i din väska?
Vem då?
En av dina kompisar eller...
Jake, vill du bära in tallrikarna?
Nej, Maureen. Det är rena helgerånet.
- Vadå? - Ketchup på pekinganka? Nej.
Får vi gå och leka? Snälla?
Ja. Okej.
Titta.
- Du är på min sida, sa du. - Det är jag också.
Men varje gång du måste göra ett val,
backa upp mig och min son...
- ...tar du motsidan. - Jag fattar.
Och det värsta, det allra värsta,
är att jag vill säga till honom att det inte är hans fel.
Det förstår jag.
Men innerst inne tror han det.
Jag fattar. Det gör jag.
Så du får aldrig skuldbelägga honom.
- Det gjorde jag inte. - Du sa det ju.
Alltså, vi är båda spända.
Men det är bättre för Jacob att sluta...
...för han har så många gåvor...
...att sluta och tänka efter, hellre än att växa upp med tänkandet
att hela världen är emot honom.
Tänkande? Oj. Som mitt tänkande, menar du?
Det... Det är inte så jag menar.
Så vadå? Irrationell? Aggressiv?
Det handlar inte om dig.
Hade du sagt så om nån av hans gamla kompisar? Rohan?
Okej. Jag fattar. Du antyder att...
Vadå?
Vet du, mentalproblemen i din familj har inget med hudfärg att göra.
Vad fan säger du?
Varifrån kommer paranoian?
Ger du dig på min mamma?
- Du tolererar mig bara. - En släktförbannelse.
Allt jag säger vrider och vänder du på, tamejfan!
Säg inte sånt, då!
- Vi ska gå. Vi har en... - Ja.
Fan också.
Allt väl?
Tack för att ni kom. Det betydde så mycket för Jakey.
Jag är okej.
David Bowie hade definitivt en på 80-talet.
David Bowie. Sant eller falskt?
Sant. Och det öppnar för Earth, Wind & Fire, Madness, Mariah Carey.
Så om Mariah hade en måste det vara sent 80-tal.
Earth, Wind & Fire var stora på 70-talet. Kanske tidiga 80-talet.
The Madness är absolut tidigt 80-tal.
Madness, sant eller falskt?
MATTOR
- Polis. - Vad vill ni?
Undan.
Miras Mansur,
du är gripen, misstänkt för droginnehav med avsikt att langa.
Hallå, om det är den jag tror, St. Leonard's Docks.
Berätta för honom.
Fan också.
Vad är det mellan er två? Nåt slags överenskommelse?
Vadå? Tror du att du har beskydd?
Att han kommer att hjälpa dig?
Inte nu längre.
Jag griper honom.
Anklagad för vad?
Droginnehav med avsikt att langa.
- Det kan du glömma. - Jaså? Tänker du stoppa mig?
Han där bak i bilen, Mansur, jobbar åt mig.
En pålitlig källa.
Bra försök. Jag kollade adressen med en underrättelsekontakt.
Bra för dig. Inflytelserika vänner.
- Ja. Och namnet är inte taggat. - Självklart inte.
Välkommen till skuggzonen. Inte för att det angår dig.
Du ger honom bokstavligen stora summor pengar.
- Varifrån får du din... - Vad får du i utbyte?
- ...information? - Droger?
Eller vad egentligen?
Nu räcker det.
Jag ber dig vänligt.
Du gav dig på min son.
Du lät din polare Kim plantera metamfetamin på en 12-årig pojke.
Låtsas inte att du inte vet om det!
Varför skulle jag ge mig på din son?
Jaha, visst.
Släpp honom, okej? Du beter dig inte rationellt.
Det är inte rationellt att köpa heroin i en mattaffär heller.
Och Tony? Det stämmer bra med er 62-or, va?
Combat League? Du har fel. Helt fel.
Tony jobbar under täckmantel.
- Nej. - Jo, ända från början.
Nej, han var inte ens polis när han gick med.
Jag vet. Vi värvade honom direkt från Coldstream Guards.
Errol Mathis. Allt handlar om det för dig, va?
Fallet utreddes rätt och opartiskt. Vi grep rätt man.
Nej, ni fick en bekännelse.
Släpp det där nu.
Förlåt. Jag vet att du har haft en väldigt tuff kväll.
Alltså... Låt bli.
Din karriär hänger på mannen där bak i bilen.
Min sons DNA finns i polisens databas!
Det raderas aldrig!
Jag kan hjälpa dig med det. Jag kan utnyttja mina kontakter.
Men, du vet...
Släpp det där.
Ut. Kliv ur.
Vadå? Ska jag gå? Det är så jävla kallt.
Men för fan. Hur bortskämd får man vara?
Hej. Är Kim där?
- Han... - Han kan komma in.
Hej.
Så du tyckte det var smart att plantera droger på en tolvåring?
Nej. Så var det inte.
Hämta dina nycklar.
Får jag byta om?
Får jag min jacka? Tack.
Hur jävla dum får man vara?
Fattar du inte? Jag hade henne under kontroll.
- Hon trakasserade Tony. - Precis.
Så det var hon eller vi.
Jag kunde ha gripit henne för att ha trakasserat en rörelsehindrad man.
En poliskollega. Hon var färdig. Hon skulle få sparken.
Hon skulle bli socialarbetare eller nåt. Och var står vi nu?
Alla tycker att hon är skitjobbig.
Snackar du än?
Kom igen. Det här var väl inte så farligt.
Det är ju så här vi jobbar.
Jag berättar inte allt för dig, för du vill inte veta.
Men jag ställer upp för dig. Det har jag alltid gjort.
Jag har alltid skyddat dig.
Okej.
Ja, okej.
Minns du att jag frågade förut om jag fick låna din bil?
Vadå, nu?
Det är väl lika bra.
Vänta! Hallå!
Sluta!
Vad i helvete? Fan också.
Den går som en dröm.
Åh, fan också!
Jag har inte råd att laga det här.
Du får väl rätta mun efter matsäcken.
Men det är...
Det är okej, vännen. Gå och lägg dig.
- Då är vi framme. - Tack. Jättebra.
Tacka Dan Hegarty. Han betalade handpenningen.
IKEA special, så ingen kan spionera på er näck, va?
Nycklarna till kungariket. Lycka till.
Kroppsodör special.
Vad är det här?
Du vet, för att kunna komma in när det regnar eller nåt.
Varför är du så snäll mot mig?
Varför tror du?
Du gillar mig?
Ja.
Nåja, gör inte det. Jag är inget bra sällskap för dig.
Varsågod.
Du, Jake.
Ibland tror folk... Polisen kan...
- Folk drar slutsatser. - Ja.
Slutsatser baserade på deras fördomar.
Och de här poliserna
ser dig inte som en rar pojke som aldrig skulle...
Kom igen, mamma.
De ser dig som en svart pojke.
Och, tja...
De är rasistiska.
Ja.
Så jag vill att du ska veta hur du ska skydda dig om de bråkar med dig.
- Mamma, du behöver inte... - Jo, det behöver jag.
- Jag vet om sånt där. - Lyssna, okej?
Du måste vara smart.
Gå inte med huvan uppe.
Stoppa inte händerna i fickorna. Om polisen stoppar dig, spring inte.
Var artig och tala om för dem att din mamma är polis.
Doris, det är jag, June. Jo, du.
Går det bra att Sonya och jag kommer förbi senare ikväll?
Det är en sak du behöver höra.
Det är nåt du förtjänar att höra om Errol.
Om din son.
- Hej. - Kom in.
Det här är Carla, kvinnan vi har letat efter.
Han hade en flickvän för länge sen. Likadan som jag.
Han sa: "Den dumma slynan lyssnade aldrig." Han var inte nöjd.
Han högg henne många gånger med samma kniv som han stack mig.
Och nu är hon död.
Vad hette hon? Vet du det?
Han skröt om det, du vet.
En man har fått 24 års fängelse för mordet på henne.
Snälla, kan du bara berätta din pojkväns namn?
Nej, nej. Han säger att den här killen i
Whitecross... att han är en sån nolla och...
Hallå?
Undertexter: Bengt-Ove Andersson