Преди малко получих съобщение.
Пишат ми, цитирам: "Може би ти си проблемът.
Ти и динозаври като теб, които не могат да се откажат от миналото".
Британски обноски!
Оказва се, че ние сме проблемът. Кайл, какво ще отговориш на това?
Не ние сме проблемът.
Предизвикани сме да водим цивилизационна война,
която просто не бива да губим, и аз съм с теб, войнико.
Единни сме в тази борба.
Наблюдаваме какво се случва в Лондон, как изобличаваш всички лъжи.
И аз съм с теб.
За нас е чест да служим редом с вас.
Защото знаеш ли какво, Кайл?
Лично на мен моят начин на живот ми харесва
и съм готов да умра за него.
Арестуваха ме онзиден. Добър опит, момчета.
Но всичките ви машинации само ни правят по-силни.
Полицията да го духа!
- Откъде знаеш къде живея? - Имам специфични умения.
- Може да ни видят заедно. - Така ли?
Да.
- Боже. - Често ме наричат така.
Добре.
- Какво? - Липсваш ми.
- Престани! - Сериозно, спри да ми звъниш.
- Превръщаш се в лепка. - Ти ми се обади.
Чудо голямо. Боже! До после.
- Ще търсим изчезналото корабче. - Добре.
- Ще дойда. - До после.
9-метров черно-бял влекач. Казва се "Алфи Бюканън".
Разбрано.
Последно е видян край Уопинг. Само наблюдавате. Видите ли го, звъннете.
Не се приближавайте и не се качвайте на съда.
Значи е вярно? Мислите, че са скрити на това корабче?
Такива са данните, така че стискаме палци.
Отваряйте си очите.
До Лондонския мост е чисто. Продължаваме към Тауър Бридж.
И при Уопинг е чисто. Продължаваме към Ратклиф.
Спри, спри!
АЛФИ БЮКАНЪН
Пипнах те.
Намерихте ли корабчето?
Да, вече сме на път. Колко детонатора видя?
Шест-седем.
Казах ти, че майсторят бомби. Подпалки. Направо не е истина!
Успокой се, свърши добра работа.
- И сега какво? - Сапьорите идват.
Обиск, изземване, арести, а до довечера ти ще си в безопасност.
- Така ли? - Да, последни метри, дръж се.
- Как си? - Добро утро, шефе.
- Как върви? - Евакуираме района.
- Сапьорите? - Преценяват риска.
- Примадони. - Ще ги пришпоря.
- Накъде, Брен? - Насам, сър.
- Свалете всички от лодките, далеч от кея. - Разбрано.
Всички да са поне на 100 метра.
- Далеч от съда, докато Павел не разреши. - Действаме.
- Проверете дали лодките са празни. - Внимателно.
Поддържайте радиомълчание. Наблюдаваме тайно.
Изключете радиостанциите, не оставяйте следи.
- Ще чакаме сигнала ти. - Шефе, ще съобщя, щом сме готови.
Знаеш ли, сякаш чувам Козмо и насън.
Чуй.
А онези, които забравят? Точно те…
Все още го виждам как тръгва в онзи ден,
облечен с елегантно яке, закопчано догоре.
Погледна, видя, че го зяпам от прозореца, и ми помаха,
сякаш знаеше, че няма да се върне.
Какво ме смущава? Знаеш ли колко време Лен Бейкър е живял на номер 5?
Три месеца. Изнесъл се е през октомври 1993 г.
- Три години, преди да взриви кръчмата. - Значи изобщо не е познавал Козмо?
И въпреки това му е помахал с елегантното си яке.
Значи си измисля?
Щом ти казвам, значи е вярно. Явно си фантазира.
Евакуацията приключи. Павел, ти си на ред.
Почти до корабчето сме.
Ще пробвам вратата. Заключена е.
Потърсете ключовете.
Ето ги.
Супер.
- Търси зелен куфар. - Не го виждам.
Чакай.
Да, виждам куфара.
- Празен е. - Повтори, Джен.
Няма ги, не са в куфара.
До всички - отбой. Детонаторите не са на корабчето.
Или Били си го е измислил, или са ги свалили през нощта.
Павел, пусни криминалистите. Може да има улики.
Криминалистите са готови.
База до екип 4, Синеочко и обект 2 излизат от жилището и идват към вас.
Екип 4, прието. Наблюдаваме обект 2.
- Шефе? - Кажи, Фин.
Били и Найджъл излязоха.
- Къде, на пристанището ли идват? - Не, движат се на изток. Следя ги.
Не ги изпускай, може да ни отведат при детонаторите.
- Ето го. - Здрасти.
- Убиецът с бебешко лице. - Какво става?
Ще се повозим.
- На хубаво място ли отиваме? - Между купон и тренировъчен лагер.
- Закъснях, имах работа. - Сериозно ли?
Как си минал проверка за съдимост с тая мутра?
- Какво ще празнуваме? - Кой ще му каже?
Пробуждането на хората.
Кои хора?
Добрите, праведните. Най-сетне ни гледат.
- Какво е това? - Бриош.
Бриош? Изглежда ужасно. Добре че сме обядвали.
Били, качи се при нас.
- Седни при мен. - Следвайте ни.
- Може ли да поговорим, Коз? Важно е. - Не сега. Скачай в микробуса.
Добре, може да почака.
Я вземи това.
- Фин, докладвай. - Потеглиха.
Конвоят тръгва на изток. Колата на обект 1 и микробусът.
Шан, подслушваш ли ги?
Да, включих телефона на Синеочко. Сигналът е ясен. Слушаме ги.
"Купон и тренировъчен лагер"?
Джей Пи.
Тръгнали са на веселба, защо пък не? Козмо ще празнува.
- Вече е знаменитост. - Да, и наглец.
Ще ги следиш, ще смениш Фин. Вземи Шан за техническа поддръжка.
- Ти също. - Стига, и сам може да наглежда актива.
Бомбаджията е изчезнал. Не искам да загубим още някого.
Къде е Джун?
- Отиде до затвора в Хакни. - Защо?
Някакви проблеми с майката на Керис.
Разкрещяла се за Били Филдинг. "Убиецът е на свобода!"
Ашли Джоунс ли?
- Пак е пред затвора в Хакни? - Да.
А Джун защо се замесва?
Добре.
Джей Пи!
Внимавай с нея.
- Със… - Джун.
Няма да свърши добре.
Нима, защо?
Защото си мекушав.
- Здравейте. Къде е тя? - Отзад в микробуса.
Благодаря.
Ашли.
Или с мен, или отиваш в съда. А имам страшно много работа.
По дяволите.
- Какво? - Смесените ядки. Kей Бомб, подай пакета.
- Май не си на кеф! - Какво правиш?
Знаеш ли защо е крив?
Седеше с Козмо като принцеса, но го натириха при нас, простаците.
- Изместиха ли те, брат? - Да хвърляш пакета по стъклото…
- Искаш ли? Банановите са вкусни. - Не са ми се падали.
ВРЪЗКА С ТЪМНАТА МРЕЖА
- Кокосови. - Не ги хвърляй по мен, ще катастрофираме.
ТРЯБВА МИ УСЛУГА
ОМАР… ПИШЕ
ОМАР: ЗАВИСИ КАКВА Е
КОЯ Е ЖЕНАТА?
ХАРИ: КАКВО ТИ ТРЯБВА?
ИМЕ, ДАННИ, КАКВОТО И ДА Е
ХАРИ: НАМЕРИХ Я. ИЗГЛЕЖДА Е НЯКАКВА ПОЛИЦАЙКА.
ДЖУН ЛЕНКЪР, ПУСКАМ АДРЕСА Й.
ЧЕНГЕ Е. КУЧКАТА ЩЕ СИ ИЗПАТИ!
СВИНЯ! ТОВА Е РЕАЛНОСТТА, КУЧКО!
Влизай.
Ашли, аз трябва да…
Ашли…
ДЖЕЙ ПИ: Х. ПИТА КЪДЕ СИ!
Викат ме в службата. После ще дойда да те видя.
Съжалявам.
Не обичам такива изстъпления.
- Изстъпления ли? - Да.
Но някакъв глас в главата ми казва…
"Така ще я задържиш", разбираш ли?
Разбирам, наистина.
Но понякога не ти ли се иска да…
- Нали се сещаш, просто да… - Опитах се.
Отидох там.
Но той се мисли за много важен.
Всички трябва да се съобразяваме с терзанията му.
- Къде си отишла? - В затвора. Да видя Били.
Да се помирим. Но беше измама.
ДАНИЕЛ ХЕГАРТИ: ТРЯБВАШ НИ
Извинявай, трябва да тръгвам, но ще държим връзка.
Подай ми чашата с вода, Джун.
Наздраве.
- Ало. - Здравейте.
Чух, че подкрепяш загубени каузи, правиш се на утешителка.
- Мислех, че си над тези неща. - Да, напоследък удрям дъното.
Бяха трудни няколко дни.
- Но финалът е близо. - Нима?
Да, и щом операцията приключи, ще хванеш оня тип от площад "Съфолк".
- Знам за кого говорите. - Дадох ти дума и държа на нея.
Видяхте ли го сутринта?
- Кого? - "Космонавта".
- "Полицията да го духа"? - Знам, но сме много близо.
Въпреки днешния провал с корабчето, ще го спрем веднъж завинаги.
Мъчи ли те нещо, Джун? Питай ме каквото искаш.
Не ме изкушавайте.
- А майката на жертвата добре ли е? - Тя си има име.
- Ашли. - Точно така.
- Тя каза ли нещо? - Да.
Беше приятно пътуване из спомените. Но изпи нещо, за да се успокои.
- Така че… - Спомените са хубаво нещо.
Добре.
- Ще дойда при вас. - Да, веднага щом можеш, нямаме хора.
- Извинявай, Аш. - Нищо, мила.
Каза ми, че си ходила в затвора да видиш Били. Кога беше това?
- Преди около три месеца. - Ясно.
- Но беше измама. - Измама? Защо го казваш?
Беше постановка.
Така ли?
- Да. - В какъв смисъл постановка?
Не промълвихме и дума буквално до последната секунда.
И после какво стана?
Увещаваха ме, че ще е добре за мен да го видя.
Че ще изпитам облекчение.
Но когато отидох, разбрах, че ако седна да поговорим
и той покаже, че се разкайва, ще го освободят по-рано заради мен.
- Не бих й го причинила. - Ашли, кой ти каза това?
Кой ти каза, че е било постановка?
Кой беше?
Моят добър самарянин.
- Шан, нещо за детонаторите? - Още не, но работим по въпроса.
- Какво е менюто тази вечер? - Май еленско месо.
Какво ти е, момко?
За какво мислиш?
За нищо.
Пак ли за нея?
Не.
Колко мило.
Ще ми се да можехме да я съживим,
за да я убия отново.
Нея и нейната майка наркоманка.
Шегувам се, Били. Шегичка.
Не бих я докоснал.
И с твоя чеп не бих я пипнал, Найдж. А това вече е сериозно.
Шефе, обектите паркираха тук, в Тетфордската гора.
- Добре, наблюдавайте ги. - Разбрано.
Шан, ще се разположим на север от мястото. Пращам ти координати.
Прието, идвам.
Да, имаше малко агресия.
- Обаче знаех, че ще победя. - Малко ярост на пътя.
Не точно.
Оправи леглото.
Гладен съм като вълк.
Направи го сега, за да не се налага по-късно.
Добре, виждам нашето момче.
- Джей Пи? - Буквално съм…
В момента съм насред гората и ме хапят комарите.
- Да, но къде е… - Какво?
Не те чувам. Джун?
Джей Пи, всичко се повтаря. Знаех си, че ме лъже.
Не знам какво точно става, но…
- Хващам една от пет думи. - Мамка му!
- Джун. - Слушай…
Не става, трябва да те видя.
Не бих казал. Ще дойдеш ли? Малко сме. Пращам локация.
- Получих я. - Не се коси, ще го измислим.
- Добре, чао. - До скоро.
Това е някакъв военен лагер с казарми. Доста е запуснат.
- Какво ново при теб? - Докладвах горе.
- Бог да ми е на помощ. - Чуваш ли ме? Шефе? Тъпо.
- Прекъсна ли? - Да.
- Шан! Защо се забави толкова? - Благодаря за помощта, Ким.
- Ботуши ли продаваш? - Загубих звука от телефона на Били.
- Как така? - Как е възможно?
Просто няма обхват.
- По дяволите. - Затова ще импровизираме.
Ето. Какво мислите?
- Кажи нещо. - Старата школа.
Проба, проба. Айнс, цвай, драй.
Леко, това е храсталак, не Берлинската стена.
Насочваш и натискаш. Ще свикнеш.
Хайде да се приближим. Оревоар, Шан. Оревоар.
Къде ти е якето?
Явно не съм го взел. А твоето?
- Къде ти е якето? - Не усещам студа.
Защо ме питаш тогава?
Ами, за да върви… Хайде, давай.
Кой да знае, че Бамби бил толкова вкусен!
- Разкошно е. - Че как!
- Чувал ли си за подправки? - А ти - за благодарност?
Аз не искам.
- Яж де. - Не, благодаря.
- Лапай. - Има ли още, Кийрън?
Не, стига му.
- Това е грубо. - За теб няма.
- Не е хубаво така, грубо е. - Добре де, предай нататък.
- Искаш ли моето? - Какво имаш там?
Пробутвай омекнало месо на гаджето.
Той си има приятелка.
Не ви ли е казвал?
- Я стига! - Вярно е.
Ако искаш, ще й се обадя.
- Какво? - Да, имам й телефона.
Как беше номерът? Не се сещам.
А, да, 112.
- Какво намекваш? - Твоето приятелче работи за полицията.
Какво? Ти си луд, бе. Съвсем се е побъркал!
Да, а ти си проклет доносник.
- Така ли? - Да, истина е!
- И се потиш като прасе. - Така ли?
- Стига! - Пусни го!
- Ела! - Дръж го!
Сядай! Сядай, казах! Стой там и не мърдай!
Казва се Джун Ленкър.
Лошо!
- Коя? - Името й е Джун Ленкър!
- Стига бе! - От криминалната полиция.
- Търси шефа. - Ужас!
- Бързо, обади му се! - Нямам сигнал.
Шан? Загазихме!
Виж, ето я.
Имам нейна снимка. Погледни. Виждаш ли?
- Мамка му! - Млъкни!
Коя е тази?
За пръв път я виждам.
- Така ли? - Така.
О, боже! Видях я.
Чу ли?
- Какво? - Сигналът.
Изкашля се три пъти. Трябва да се намесим.
- И какво? - Да го измъкнем.
- Видях я! - Къде?
Нали се покри, помниш ли?
Чуй ме, ще го обесят на някое дърво.
Шан, обади се за въоръжено подкрепление, веднага!
Прието, поисках.
- След колко? - 30 минути.
- Трийсет? - Кофти!
Отидохме да го търсим и аз влязох в един блок.
Какъв блок?
С доставката. Апартаментът, в който се криеше Били.
И тази кучка… Изслушай ме! Влезе в жилището, където той се криеше.
- Видях я в коридора! - Пълни глупости!
- Млъкни! - Небивалици!
Някой разбра ли нещо, че се обърках?
Вика ми: "Тук живея аз. Какво търсиш? Кой номер?".
- Тя е ченге! - Лъже! Той е проклет лъжец!
Беше същата жена!
- Гърлото ли те дразни? - Пак сигнализира.
- Джей Пи, те са петима. - Чу ли?
Имат арбалет.
Защо не каза по-рано, Кийрън?
Помислих, че е съседка.
Но снощи видях нейна снимка.
- Видях я! - Ясно, обаче изобщо не ми се връзва.
Питай го за ножа.
- Какъв нож? - От площад "Съфолк".
Открадна го от шкафчето! Сигурно за да го занесе в полицията!
Били, какви ги плещи тоя?
Казвам ти, Коз, доносник е!
- Откачаш. - Вярно е!
- Проклет доносник! - Ако е вярно, къде са куките?
Къде е полицията?
Ако бях доносник, сега всички щяхте да сте с белезници!
Най-вече ти!
Аз не съм като вас, разбра ли?
Не си играя. Ясно?
Аз съм убиец. Бягам от закона!
Аз съм Били Хлапето.
А вие с какво сте прочути?
Кажете де, с какво? Боядисвате си лицата! Вижте се какви сте смешници!
Мислех, че водим война! Че сме войници!
Кога ще спрем да скимтим като кучки и ще направим нещо? Да се бием!
- Но аз я видях. - Млък!
Наведи се!
- Какво става? - Ето затова сме дошли тук.
Прав е, момчета. Полицията ми е вдигнала мерника, нали?
- Надушиха кръв. Какво ще направим? - Трябва да ударим първи.
Да, докато още се размотават.
Марко, добре дошъл на купона!
- Радвам се да те видя. - И аз.
Ела, подготвил съм ти всичко.
Марко, убиецът от площада!
- Шан, колко остава? - Още 20 минути.
- Как си, Марко? - Супер.
Донесе ли ги? Вътре ли са?
Кой иска да взривява? Гладен ли си? Остана малко еленско месо.
- После. - Добре.
- Какво е донесъл? - Експлозиви.
Да!
- Ким. - Обект 7.
Марко, убиецът от площад "Съфолк", е тук. И носи бомба в микробуса си.
Поне така твърди. Май се канят да я взривят тук, в гората.
- Къде е подкреплението? - Далече. Безполезни мамини синчета!
- Къде е активът? - С тях е, но…
- Какво? - Мисля, че горе-долу е добре.
- Записват ли ни? - Не, говоря по предплатения.
- Какво ще правим? - Нищо.
- Нищо ли? - Подслушвайте, да видим какво ще стане.
- Те правят… тест… - Шефе?
Дай на мен.
За да знам как, когато ще гърмим наистина.
- Така ли? - Да, каквото кажеш.
- Коз. - Какво? Нека.
Добре, Били Хлапето. Давай, да те видим. Покажи ни колко те бива.
Вземи раницата.
Полека. Точно така.
- Браво на теб. Готов ли си? - Да, готов съм.
- Ще ги арестуваме ли? - Ще се справим.
Какво правиш?
Стоим надалеч, отваряме си очите и си траем.
Така е най-умно.
Хайде, ела.
Да се връщаме.
- Това е бомба, мамка му! - Нямаме шанс.
Той е нашият актив. Ами ако се взриви?
Оставете съобщение.
За да презапишете съобщението, натиснете "диез".
Пак съм аз, къде си?
Стигнах на мястото.
Остави го.
Внимателно, без резки движения.
Не ги чувам.
Не.
Не може да бъде!
Не, мамка му! Шан, връзката прекъсна.
Джей Пи, вдигни!
Давай.
Внимателно.
- Майната му. - Какво правиш, за бога?
- Той е наш актив. - Джей Пи! Мамка му!
Свързваш я.
Ето така.
Къде си?
Това е номерът. Отдалечаваш се от района.
И като ти кажа, го набираш. Съвсем лесно е.
Били?
- Момчета! - Били!
Превод на субтитрите Живко Тодоров