Я тут прочитав повідомлення.
Людина пише, цитую: «Може, проблема в тобі.
У тобі й твоїх динозаврах, які ніяк не забудуть минуле».
Які британські манери!
Кажуть, проблема в нас. Кайл, що ти на це скажеш?
Аж ніяк не в нас проблема.
Нас втягли в цивілізаційну війну,
яку нам у жодному разі не можна програти. І я з тобою, солдате. Я з тобою.
У нас скоординована глобальна боротьба.
Ми спостерігаємо за тим, що коїться в Лондоні,
як ти викриваєш усю ту брехню.
А я… А я з вами… А я…
Для нас це честь,
честь служити пліч-о-пліч з вами.
Бо знаєш що, Кайл?
Особисто я люблю свій спосіб життя
і готовий за нього померти.
Недавно мене заарештували.
Спробу зараховано.
Усе, що ви витворяєте, тільки робить нас сильнішими.
На хер поліцію.
КРИМІНАЛЬНЕ МИНУЛЕ
Як ти знав, де я живу?
У мене є особливі навички.
Хтось міг помітити.
Он як?
Так.
- Господи. - Я часто таке чую.
Ну все.
- Що? - Скучив.
Перестань.
Це ти перестань мені надзвонювати.
- Ти вже як переслідувачка. - Це ти мені подзвонив.
Як скажеш. Господи. До зустрічі.
Усіх викликали на кораблик, памʼятаєш?
Так, добре.
- До зустрічі на роботі. - Так.
Тридцятифутовий буксир.
Чорно-білий. Називається «Альфі Бʼюкенен».
Прийнято.
Востаннє бачили на сході Воппінга.
Лише спостереження.
Знайти й повідомити.
До катера не наближатися, на борт не заходити.
То це правда?
Думаєте, їх там сховали?
Це розвіддані, тому схрести пальці.
Пильнуйте.
Від Саутверка до Лондонського моста – чисто.
Просуваємось до Тауерського. Прийом.
Набережна Воппінґу – чисто. Просуваємось до Реткліффа. Прийом.
Гей, гей. Стоп. Стоп.
АЛЬФІ БʼЮКЕНЕН
Попався.
Ви знайшли? Знайшли катер?
Так, ми вже їдемо. Скільки детонаторів ти бачив, Білл?
Шість, сім?
Я ж казав, вони збирають бомби. Розпалювачі.
Це було тупо нереально.
Заспокойся. Все добре. Ти добре попрацював.
І що тепер?
Сапери вже їдуть.
Обшукають катер, вилучать матеріали, затримають кого треба,
а тебе, дружок, відпустять на всі чотири сторони.
- Правда? - Так.
Останні зусилля. Тримайся.
- Усе добре? - Доброго ранку, бос.
Як наші справи?
Евакуація.
- Вибухотехніки? - Оцінюють ризики.
- Зірки. - Я їх покваплю.
Брен. Що у нас?
Сюди, сер.
Виведіть усіх з суден.
Якнайдалі від пристані.
Прийнято.
Назад. Як мінімум на 100 метрів.
Нікого не підпускати, доки Павел не дасть дозвіл.
- Ясно? - Виконуємо.
Перевір ці судна.
Увага. Тихо і спокійно.
Тиша в ефірі. Таємне спостереження, памʼятаєте?
Повторюю: вимкніть рації. Не лишайте слідів.
Чекаємо вашої команди.
Бос, я дам знати, коли буде дозвіл.
У мене таке враження, наче я чую Космо уві сні.
Послухай.
Га? А як же ті, що забувають?
Так, подивимося.
І досі перед очима, як він іде того дня,
у франтуватій куртці, застебнутій до підборіддя.
Він глянув на мене вгору, бо я дивився з вікна, і помахав,
так… наче вже не повернеться.
Що тут не так?
Знаєш, скільки Лен Бейкер мешкав у пʼятому номері?
Три місяці.
Зʼїхав у жовтні 1993-го.
За три роки до того, як підірвав паб.
Хвилинку. Тобто Космо його не знав?
Не знав. Але той йому махав у своїй курточці.
То що, він просто все вигадав?
Раз я кажу, то, мабуть, правда. Хтозна, у що він вірить.
Бос, евакуацію закінчили.
Павел, ваш вихід.
Від нас до судна-обʼєкта – кілька секунд.
Перевіряємо двері.
Замкнено.
Хлопці, ключі. Пошукайте ключі.
Знайшов.
Так. Є.
Шукайте зелений кейс.
Поки що не бачу…
Чекайте.
Так, бачу кейс.
Порожній.
Повтори, Джен.
Їх немає. У кейсі пусто.
Усім підрозділам: відбій. Детонатори не на борту.
Або Біллі все вигадав, або їх уночі забрали.
Павеле, катер на експертизу.
Може, є фізичні докази.
Зрозумів. Криміналісти, готуйтеся.
База підрозділу V4,
Синьоокий і обʼєкт номер два покидають квартиру, йдуть до вас.
Четвертий прийняв. Стежте за обʼєктом два.
- Бос. - Кажи, Фінн.
Біллі й Найджел кудись їдуть.
Куди? На пристань?
Ні. Судячи з усього, на схід.
Ми за ними.
Не загубіть їх. Може, приведуть до детонаторів.
- Ось і він… - Салют.
…немовлятко-вбивця.
Що у вас тут?
- Їдемо в подорож. - Здоров.
Туди, де красиво?
Відсвяткуємо, організуємо святкування / тренувальний табір.
Я спізнився. Робота.
- Робота? Невже? - Так.
Як ти з такою ганебною пикою пройшов перевірку на кримінал?
А що святкуємо?
Хто йому скаже?
Люди усвідомлюють правду.
Люди? Які люди?
Добрі люди. Такі як треба.
Нарешті звертають увагу.
Вибач, що це таке?
Це бріош.
Бріош? Таке страшне.
Та й ми вже поїли.
- Біллі… - Біллі, ти поїдеш з нами.
- Спереду зі мною. - За нами.
Так, малий.
Кос, можна тебе на два слова? Це важливо.
Не зараз. Сідай у бус.
Нічого. Це почекає.
Лови, пацан.
- Фінн, ну що там? - Їдуть.
Колоною на південь. Машина обʼєкта номер один і бус.
Шан, як справи? Підключилася?
Прийнято. Телефон Синьоокого увімкнений.
Сигнал чіткий. Ми слухаємо.
«Святкування / тренувальний табір»?
Джей-Пі.
Поїхали гуляти. А чому ні?
У Космо хвилина слави.
- Він зірка. - Ага. Зірка / йолоп.
Їдь у них на хвості.
Зміни Фінна.
Шан надасть техпідтримку.
Ти теж.
Та ну. Хай він сам няньчиться з агентом.
Збирач бомби зник. Втратити ще когось я не можу.
А де Джун?
Мусила їхати в тюрму «Гекні».
Навіщо?
Якісь проблеми з матірʼю Керіс.
Верещала там щось про Біллі Філдінґа.
Убивця на свободі.
- Ешлі Джонс? - Так.
- Знову перед Гекні? - Точно.
А чому Джун у це вплуталася?
Добре.
Джей-Пі!
Обережніше з нею.
З нею?
Джун.
Добром це не скінчиться.
Чого це раптом?
Бо ти занадто мʼякий.
Привіт.
- Де вона? - Ззаду.
Дякую.
Ешлі.
Ходімо. Або зі мною, або до судді.
А в мене дуже багато справ. Отак.
От лайно.
- Що? - Сухофрукти.
Гей! Кірасику, передай сухофрукти.
- Вередливий! - Вкрай охрінів?
- Знаєш, чого так? - Чого?
Сидів там з Космо, як принцеса.
А тепер мусить тулитися з холопами, як ми.
Друге місце, так, бро?
Чорт забирай. Узяв і жбурнув у вікно.
Береш? Банани смачні.
- Я не знайшов. - Не знайшов?
СКЛЕП ТІНЕЙ ЗʼЄДНАННЯ З ДАРКНЕТОМ
- Кокос. - Чувак, не кидай мені.
Зараз ДТП буде.
ПОТРІБНА ПОСЛУГА
ОМАР… ДРУКУЄ
Що ти?
ОМАР НУУУУ. ЗАЛЕЖИТЬ, ЯКА ПОСЛУГА
ХТО ВОНА?
ГАРРІ… ДРУКУЄ
ГАРРІ ЩО ТОБІ ПОТРІБНО?
ІМʼЯ, ПРІЗВИЩЕ, ДЕТАЛІ – ВСЕ
ГАРРІ: ЗНАЙШОВ. ЯКАСЬ ЛЯГАВА, СУДЯЧИ З УСЬОГО.
ДЖУН ЛЕНКЕР, АДРЕСА ЗАРАЗ БУДЕ…
ЯВНО З ПОЛІЦІЇ СУЧКА ДОСТРИБАЄТЬСЯ
СВИНОТА БРУДНА! ЦЕ РЕАЛЬНИЙ СВІТ, СУЧКО
Заходьте.
Так, Ешлі, думаю, я…
Ешлі, я…
ДЖЕЙ-ПІ Г. ПИТАЄ, ДЕ ТИ!
Мене викликають на роботу. Я потім до вас заїду.
Вибачте.
Я не люблю всі ті бійки-сварки.
Бійки-сварки?
Так.
Просто голос у моїй голові каже…
«Так ти її не відпускатимеш». Розумієте?
Так.
Я справді вас розумію.
Але, Ешлі, невже вам іноді не хочеться…
Ну, просто…
Я пробувала.
Я ходила.
Але всі говорили тільки про нього.
Усі носилися з його довбаним болем…
Ви ходили?
У тюрму. Побачитися з Біллі.
Обнятися, помиритися.
Але це обман.
ДЕНІЕЛ ГЕҐАРТІ ТИ НАМ ПОТРІБНА
Я піду… Вибачте, я мушу йти. Але ми на звʼязку, добре?
Передайте воду, будь ласка, Джун.
Будьмо.
- Алло. - Привіт.
Я чув, ти на патрулюванні пропащих справ.
Тримаєш за ручку.
Я думав, це нижче твоєї гідності.
За ці дні я вкотре пробиваю дно.
Важкі деньки настали.
- Але ми вже близько. - Справді?
Так. А коли операція скінчиться,
ти отримаєш убивцю. Я про Саффолк-сквер.
Так. Я знаю, про що ви.
Я дав тобі слово й дотримаю.
Ви його вранці бачили?
- Кого? - Космонавта.
«На хер поліцію»?
Ну таке. Але ми дуже близько.
З катером вийшла халепа. Але ми закриємо Космо, раз і назавжди.
Що? Про що ти думаєш, Джун?
Питай про що завгодно.
Не спокушайте.
А мати жертви в порядку?
У неї є імʼя.
Ешлі.
Так. Аякже.
А вона… Вона щось розказала?
О, так.
Спогадів у неї вагон.
Але вона прийняла якесь заспокійливе.
Тому…
Це добре. Спогади.
Що ж, тоді…
Я вже їду.
Давай. Якнайскоріше. Ми тут розриваємось.
Вибачте, Еш.
Та нічого, дівчинко.
Ви сказали, що ходили в тюрму до Біллі. Коли це було?
- Десь три місяці тому. - Так.
То був обман.
Обман? Чому ви так сказали?
Там була підстава.
Он як?
- Так. - Що ви маєте на увазі? Яка підстава?
Ніхто нічого не казав буквально до останньої секунди.
Так. А потім що?
Сказали, мені піде на користь, якщо я з ним зустрінуся.
Що мені стане спокійніше на серці.
Та коли я туди прийшла,
я відчула: якщо сяду з ним розмовляти
і він продемонструє каяття…
Через мене його випустять умовно-достроково.
Я не могла так з нею вчинити.
Ешлі, хто вам це сказав?
Хто вам сказав, що це підстава?
Ешлі, хто це був?
Мій добрий самарянин.
Шан, як справи? Є прогрес з детонаторами?
Поки що нема, але ви ж розумієте – робота йде.
Найдж, що сьогодні в меню?
Хоч би оленина.
Чого зажурився?
Про що думаєш?
Ні про що.
Знов її згадуєш?
Ні.
Як мило.
Я тобі так скажу. Жаль, що її не можна повернути…
щоб я ще раз її вбив.
Разом з матірʼю, курвою-наркоманкою.
Та я жартую, Біллі.
Це жарт.
Я б її з доплатою не чіпав.
І тобі б не дозволив, Найдж.
А це щось та й говорить.
Бос, обʼєкти запаркувалися в лісі Тетфорд.
Дякую, Кім. Спостерігайте.
Вас зрозумів.
Шан, ми стоїмо на північ від місця перебування обʼєктів.
Скидаю координати.
Ловлю. І вже їду.
Ага, стартонув на мене.
Так.
Я знав, що виграю.
Водійська агресія.
Я б це так не назвав.
Постели мені.
Жерти хочеться.
Я ж тобі казав. Потім? Зроби зараз, щоб не було потім.
Так, бачу нашого хлопця.
- Джей-Пі. - Я буквально…
Джей-Пі!
Я стовбичу посеред лісу, тут комашня і все таке.
Але де…
- Що? - Де…
Що? Я не… Джун.
Слухай, Джей-Пі, знову почалося.
Я знала… Він бреше.
Я точно не знаю, навіщо, але…
Я тебе… Я чую одне з пʼяти слів.
- Чорт. - Джун.
- Слухай, так…
Так не годиться. Нам треба побачитися.
Не дуже.
Можеш приїхати? Бракує людей.
Я скину геолокацію. Чекай.
- Отримала. - Хай там що,
- ми з усім розберемося. - Так.
- Добре. - До зустрічі.
Бувай.
Якийсь армійський табір, казарми.
Покинутий.
А в тебе які новини?
Просвіщаю начальство.
- Дай боже сил. - Чуєш мене? Бос.
Триндець.
- Нема звʼязку? - Так.
Шан! Чого ти там длубаєшся?
Дякую за допомогу, Кім.
Тут гаражний розпродаж?
Ми втратили звук з телефона Біллі.
- Тобто? - Як це можливо?
Сигнал зник. Він у мертвій зоні.
- От чорт. - Тому будемо імпровізувати.
Ось. Як вам?
- Продовжуй. - Стара школа.
Раз, раз.
Айн, цвай, драй!
Вгамуйся.
Це паркан в Ессексі, а не Берлінська стіна.
Наведи й клацни. Скоро набʼєш руку.
Ходімо, підберемося ближче.
Ось. Оревуар, Шан. Оревуар.
Де твій верхній одяг?
Я без нього, ясна річ. А твій де?
Де твій верхній одяг?
Мені не холодно.
А мене ти чого питаєш?
Заради… Просто… Ходімо.
- Хто б міг подумати, що Бембі… - Чудово.
- …таке смачне. - Так?
- Розкішне. - Надіюся.
Про спеції не чув?
Про вдячність не чув?
- Не хочу. - Ні?
- Доїдай. - Ні, не буду.
- Доїдайте. - Кіране, ще?
Йому ні. Він наївся.
- Чорт. Жорстко. - Тобі нема.
Так не можна. Це нечемно.
Ну, так. Що ж, тоді передавай далі.
Моє будеш?
Що в тебе там?
Своє слизьке мʼясо запропонуєш подружці.
У нього є подружка.
Він не казав?
- Іди на хер. - Це правда.
Подзвони їй, якщо хочеш.
- Ти що? - Так.
Номерок її в мене є.
Дай згадаю.
Який там номер? Не знаю.
О, так, 999.
Що-що?
Оцей твій дружок.
Працює на поліцію.
Що? Та ти здурів.
Він божевільний.
А ти довбаний щур.
- Он як? - Так.
Ти стукач!
- І пітнієш, як свиня. - Так? Так?
- Перестаньте. Гей! - Відвали!
- Іди сюди! - Хапайте!
- Сядь! - Сидіти.
Щоб сидів і не рухався!
Її звати Джун Ленкер.
Чорт.
- Кого? - Її звати Джун Ленкер.
- Що за херня? - Карний розшук Далстона.
- Дзвони босу. - Чорт.
- Дзвони йому, дзвони. - Чорт, нема сигналу.
Шан.
У нас тут довбаний червоний код.
Дивіться, ось, ось вона.
- Що за фігня? - Фотка є. Дивіться.
Дивись. Бачиш?
- Бляха! - Заткнись!
Хто це?
Я її ніколи не бачив.
- Ні? - Ні.
Господи.
Я її бачив.
Ти це чув?
- Що? - Це сигнал.
Кашель тричі. Треба заходити.
- І що робити? - Рятувати його.
- Клянусь, я її бачив. - Де?
Коли він утік, то зник, памʼятаєш?
Послухай.
Його повісять на дереві.
Шан, потрібне озброєне підкріплення,
негайно!
Прийнято. Запит надіслала.
- Скільки? - Кажуть: 30 хвилин.
- Тридцять? - Триндець!
Ми пішли шукати, я зайшов у житловий комплекс.
- Який комплекс? - З тією…
З доставкою.
Біллі ховався в квартирі.
І ця… ця…
ця сука! Послухай мене.
Вона йшла в ту саму квартиру, де він ховався.
- Я бачив її в коридорі! - Брехня собача!
- Заткнися! - Він херню меле.
Хто-небудь щось розуміє? Бо я спантеличений.
Вона сказала: «Я тут живу. Що ви хотіли?
У яку ви квартиру?»
- Вона лягава! - Він бреше. Він брехун.
Це та сама жінка!
Що, горло дере?
Знов сигналізує.
- Джей-Пі, слухай. Їх там пʼятеро. - Чуєш?
У них арбалет.
Цікаво, Кіране. Раніше ти про це не розказував.
Я думав, то сусідка.
Так. Вона…
А вчора ввечері я побачив її на фото.
- Я побачив. - Аякже. Так, так.
Бо це взагалі повне безглуздя.
Спитай його про ніж.
- Який ще ніж? - Ніж із Саффолк-сквер…
Він поцупив його з шафки!
Хтозна, може, в поліцію відніс!
У поліцію… Біллі. Про що він говорить?
Я ж кажу, Кос. Він щур!
- Ну ніфіга собі. - Щур.
Щур, щоб він здох!
Якщо я щур, то де вони?
Де поліція?
Якби я був щуром, вас би давно всіх повʼязали!
Тебе першого.
Я не такий, як ти.
Фігнею не страждаю.
Я вбивця.
Я втікач.
Я Біллі Кід.
А ви що зробили?
Що ви зробили в житті?
Пики розфарбували? Так?
Подивіться на себе.
Я думав… думав, іде війна!
Думав, ми солдати.
То коли ми перестанемо скавчати, як сучки, і почнемо щось робити?
Воювати!
Але я її бачив.
Заткнися!
Лягай.
Що це?
Це те, заради чого ми сюди приїхали.
Хлопці, він правий.
Поліція мене переслідує.
Вони вчули кров. То що нам робити?
Нападати першими.
- Так. - Так.
Поки вони ще не готові.
Марко, ласкаво просимо на вечірку!
- Так. І я тебе. - Радий бачити.
Ну все.
Я все для тебе підготував…
- Хоч би добре. - Чорт,
це Марко, наш убивця з Саффолк-сквер.
- Шан, довго ще? - Двадцять хвилин.
- Марко, все добре? - Так.
Усе привіз? Вони всі там?
Хто хоче щось підірвати?
Ти голодний? У нас там оленина ще є.
- Потім. - Добре.
Що в нього там?
Вибухівка.
Так.
- Кім. - Обʼєкт номер сім.
Марко, вбивця з Саффолк-сквер, приїхав сюди.
Привіз у бусі бомбу, чорт забирай.
Так він каже. Схоже, вони збираються…
Не знаю, підірвати її прямо тут, у лісі.
- Де підкріплення? - Далеко.
Нікчемні пʼяті колеса до воза.
Де агент?
З ними. Він…
Що?
Він більш-менш у нормі, я думаю.
Нас записують?
Ні, ні. Я дзвоню з анонімного.
- То що робити? - Нічого.
Нічого? Ні, я не…
Слухайте. Подивимося, що буде.
Перевірка… Запал…
Бос?
Дай мені. Дай мені.
Щоб я знав, як це все.
- Так? - На майбутнє.
- Так? - Так. Зроблю все, що скажеш.
- Кос. - Що? Все нормально.
Добре, Біллі Кід. Дозволяю. Іди.
Покажи, з якого ти тіста.
Бери рюкзак.
Спокійно.
Отак.
- Молодець. Готовий? - Так, я готовий.
То ми проводимо затримання чи ні?
Почекаємо.
Тобто як це?
Сиди, очі розплющені, рот на замок.
Отак. Це розумний хід.
Усе. Ходімо.
Добре… ідемо туди.
Це ж довбана бомба.
Підступів нема ніяких.
Це наш агент. А якщо він підірветься?
Залишіть повідомлення після сигналу.
Щоб перезаписати повідомлення, натисніть решітку.
ДЖЕЙ-ПІ ГЕОЛОКАЦІЯ
Це знову я. Де ви?
Я біля самого місця.
Став на землю.
Легко, як склянку молока.
Ні хріна не чую.
Ні.
Ні, ні. Це неможливо.
Ні.
Б****! Шан, звʼязок накрився.
Джей-Пі, ну відповідай же.
Давай.
Обережно.
Знаєш що? Пішло воно все.
Заради всього святого, ти що?
Це наш агент.
Гей, Джей-Пі. Чорт.
Зʼєднуй.
Отак.
Де ж ви?
Ось номер.
Відходиш якнайдалі, ясно?
А коли я скажу, натиснеш «Дзвінок».
Раз плюнути.
Біллі?
ВИКЛИК…
- Хлопці! - Біллі!
Переклад субтитрів: Олена Любенко