‎Fugi!
‎AVENTURI TRĂSNITE CU JAMES
‎Vezi? A ieșit bine.
‎Vreau să fiu o literă!
‎CUM S-O DAI ÎN BARĂ
‎FIBRARBĂ FULGI DE FIBRE ‎LABIRINT PE VERSO
‎- Ai găsit comoara căpitanului Fibrarbă? ‎- Nu.
‎Nici acum?
‎Nu. Am studiat indiciile ‎de un milion de ori.
‎Trec de Creasta Furajeră, ‎de Trecătoarea Gastrică,
‎de Pârâul Curățeniei ‎și în Peștera Colonului și e comoara.
‎Dar dau de fundături.
‎E mai ușor să pornești de la comoară.
‎Am găsit aurul!
‎Vezi? Așa se face.
‎Nu pornesc de la finalul labirintului!
‎Aș trișa. În viață nu o iei pe scurtături. ‎Țelurile se ating prin strădanii.
‎ȘCOALA PRAF
‎Te-ai străduit la tema orală?
‎Nu. N-am făcut-o deloc.
‎Temele orale sunt idioate. Muncești dublu.
‎Întâi scrii tema, ‎apoi o și spui cu voce tare?
‎Tu adori să vorbești întruna.
‎Nu te-am văzut niciodată tăcând.
‎Spun doar că temele orale ‎sunt făcute să te tortureze.
‎Știi că marea frică a omului ‎e vorbitul în public?
‎Nu moartea?
‎Exact.
‎Mai bine pier decât să-mi fac tema orală.
‎Dacă mă strigă McMuscă, ‎îi zic că nu mai fac teme orale!
‎Deși poate nici nu mă strigă azi.
‎Bun. James, tu ești primul.
‎Și, fiindcă la ultimele șase teme ‎ai luat nota patru,
‎îți trebuie zece ca să treci clasa.
‎Rămân repetent?
‎Adică n-o să mai fiu coleg cu Max,
‎să luăm prânzul privindu-ne în ochi
‎și îndopându-ne cu pizza fără brânză.
‎Pe cine o să mint ‎că înțeleg osmoza, la anul?
‎Am nevoie de tine!
‎O să fie în regulă, ‎dacă James și-a făcut tema.
‎Sigur, nicio problemă. O să încep.
‎Tema mea orală e despre...
‎ceva aproape incredibil, dar adevărat.
‎Comoara pierdută ‎a iubitului nostru oraș Praf.
‎Comoara pierdută a orașului Praf?
‎Da. Sună a chestie ‎la care s-ar aduna muștele.
‎Nu, e adevărat!
‎Zău? Și eu de ce n-am auzit de ea?
‎N-a fost găsită încă.
‎Dar legenda spune că e undeva, ‎îngropată în deșert.
‎Să văd! Dă-te!
‎Exact.
‎Demult, tare demult,
‎unu dintre primii locuitori din Praf ‎era pirat.
‎Un ticălos sadea. ‎Fura comori prețioase și...
‎MAX: ȚINE ȘMECHERIA!
‎Și le ascundea în deșert.
‎Serios?
‎Vrei să cred într-o legendă ‎despre comoara pierdută a unui pirat
‎care așteaptă să fie găsită?
‎Păi, da.
‎Zace dincolo de Creasta Furajeră, ‎de Trecătoarea Gastrică,
‎de Pârâul Curățeniei, ‎la gura Peșterii Colonului.
‎Prada e a mea!
‎FERCHEȘ ‎VÂNĂTOR DE COMORI
‎Știam că va veni ziua asta.
‎Știam eu, dnă directoare VorbăMultă,
‎că o că te privesc drept în difuzor ‎și o să-mi dau demisia!
‎Hai pa, elevi!
‎A ieșit bine!
‎OSMOZĂ
‎Răpus de Trecătoarea Gastrică! ‎Piei, căpitane Fibrarbă!
‎Lasă încolo labirintul!
‎Te prinde McMuscă cu minciuna ‎și repeți anul.
‎Cine mă mai ajută să-mi curăț coada ‎la duș, după ora de sport?
‎Relaxează-te! N-o să ne despartă.
‎Asta e frumusețea comorii pierdute.
‎N-a găsit-o nimeni până acum.
‎N-o va găsi nici dl McMuscă, ‎fiindcă nu există.
‎E minciuna perfectă.
‎În viitor se va numi „Minciuna James”.
‎Minciuna James, în viitor?
‎O întreb pe Echo.
‎MAGAZIN DE BRICOLAJ
‎Noroc că McMuscă e naiv și crede ‎că e o comoară pierdută în deșert.
‎Comoară pierdută?
‎- Comoară! ‎- Comoară pierdută?
‎A pierdut cineva o comoară?
‎- Comoară în deșert? ‎- Comoară!
‎- Comoară? ‎- Pierdută?
‎Valea! Comoara e a mea!
‎Stai liniștit! Până diseară ‎se vor calma și totul va fi bine.
‎Am greșit crezând că va fi bine.
‎Chiar că ai făcut-o de James!
‎Nu!
‎O să mă omoare când o să afle ‎că totul a pornit de la minciuna mea.
‎Dacă află, McMuscă o să te lase repetent!
‎Nu pot avea prieteni din clase inferioare. ‎Îmi scade reputația.
‎Bine. Trebuie să existe o soluție.
‎Totul se va termina dacă e găsită comoara.
‎Deci trebuie să le dau o comoară de găsit.
‎Frate, sunt un geniu!
‎Le dau indicii, ‎îngrop comoara și, când e găsită,
‎McMuscă se va milogi să fie reangajat ‎și noi rămânem împreună.
‎Dar nu există nicio comoară!
‎Oare?
‎Nu! Nu există.
‎Oare?
‎Nu! Nu există!
‎Oare?
‎Nu.
‎Bine. Hai să mergem!
‎Bun. Aici e Creasta Furajeră, ‎unde vor ajunge prin Trecătoarea Gastrică,
‎peste Pârâul Curățeniei,
‎până la Peștera Colonului, ‎unde e prada Căpitanului Fibrarbă.
‎Acum, să îngropăm comoara!
‎Jetoane de jocuri de la Ralph E. Rats?
‎Ai secrete față de mine!
‎E greu, nu glumă!
‎Ce...
‎Ai pus indiciul deja, ai uitat?
‎- Nu am îngropat-o eu. ‎- Atunci, cine?
‎La, la, la, fibrele sunt viața mea
‎Căpitanul Fibrarbă!
‎Dar Căpitanul Fibrarbă nu există!
‎Tunete și fulgere, trăsnete pe capul tău
‎Un castron de Fulgi Fibrarbă ‎Și nu-ți mai e rău
‎O să vă macin ‎ca pe grâul din fulgii mei cu fibre!
‎- Căpitanul Fibrarbă! ‎- Căpitanul Fibrarbă!
‎Jos labele de pe prada mea!
‎Mușchi!
‎Nu pot să cred că o să mor ‎în mâinile unei mascote de cereale!
‎Nu „în mâna”? Are doar una.
‎Iertare, dle Fibrarbă! ‎Nu credeam că vom găsi comoara!
‎Puștiul știe unde e comoara! Pe el!
‎Un pisc ca o scândură? Ce convenabil!
‎Lăsați ceva ‎cu limbă de moarte, stârpiturilor?
‎Da!
‎Atât. „Da.” Nu știu să refuz.
‎Nu vă opriți!
‎Nu ne omorî! Nu-mi doream comoara.
‎Voiam doar să iau un zece.
‎Îmi pare rău!
‎Nu! Nu-mi cere mie iertare!
‎Cere-le lor!
‎Zi cu voce tare, ‎să te audă și cei din spate!
‎Îmi pare rău. ‎Nu ajungeam aici dacă nu aveam teme orale.
‎Pe ele dați vina!
‎Ce ai spus?
‎Zău așa!
‎Bine. Nu mi-am făcut tema orală
‎fiindcă m-a obsedat nebunește ‎labirintul de pe cutia de cereale!
‎Am inventat tema ‎după harta de pe cutia de cereale,
‎altfel rămâneam repetent ‎și îmi pierdeam prietenul.
‎Nu-mi imaginam că febra comorii ‎va semăna haosul în Praf.
‎Ca s-o dreg și să scap, ‎am lăsat indicii spre o comoară falsă.
‎Dar m-ați prins ‎și acum voi suporta consecințele.
‎Înainte să mă arunce în gol ‎piratul imaginar,
‎vă răspund la orice întrebări ‎despre marea farsă a comorii.
‎Ce a spus?
‎Așa se face o temă orală mulțumitoare.
‎Dle McMuscă! Sunteți Căpitanul Fibrarbă?
‎Eu și James savurăm ‎aceleași cereale cu fibre.
‎Și, ca profesor capabil, ‎l-am speriat până și-a făcut tema.
‎De speriat, m-ai speriat.
‎Nu v-ați dat demisia?
‎Era bine s-o pun la curent pe directoare.
‎În fine.
‎- Am luat zece! ‎- Rămânem colegi de clasă!
‎- Ura! ‎- Da!
‎Ia stai!
‎Ai inventat comoara?
‎Doar ca să iei o notă bună?
‎Și știați că e inspirată ‎dintr-o cutie de cereale?
‎Totul a fost o farsă?
‎Am făcut-o pentru copii.
‎Ca să prețuiască temele orale.
‎Vă rog! Suntem niște copii!
‎Da. Sigur.
‎Da, sunteți liberi.
‎Eu, unul, tare mă bucur ‎că totul s-a sfârșit cu bine.
‎Nu! Nu vă apropiați!
‎Ajutor!
‎Subtitrarea: Liana Oprea