לפעמים מישהו מסתכל עלייך
ואת מייד יודעת שתזכרי אותו עד יום מותך.
בחודש הארוך ההוא בדרכים ראינו כל פינה בקורנוול.
כל עיירה, כל חוף, את כל הנופים.
אבל החיים האמיתיים נמשכו במקום אחר. ולא יכולתי לחמוק מהם לנצח.
קונצ׳יטה בילתה את החודש האחרון בניסיון להיות אימא
בזמן שאני ביליתי אותו בתהייה איך זה לכל הרוחות להיות בלי אימא.
לא השבת לאף אחד מהמכתבים של אחיותייך.
עברו ארבעה שבועות מאז שעזבנו את לונדון, וכלל לא היית עצמך מאז.
אולי אני לא מי שאת חושבת שאני.
קונצ׳יטה תשמח לסוף שבוע רגוע בלי התינוק.
הבית שהיא שכרה בראנימיד פשוט יפהפה.
סוף שבוע רק שלכן הבנות.
וקונצ׳יטה תוכל לשבת ולהירגע.
בחיי, איזו ליידי.
כמו שתמיד חלמתי.
אז קודם ריקודים, הונוריה, או שאת נואשת להתחיל להמר?
אני אתחיל בהימורים. אני מתערבת שבזמן עמידת הידיים הזו,
נזכרת שעברו רק ארבעה שבועות מאז שילדת.
אוי, אלוהים. זו נאן. קדימה!
ווהו.
אוי, אלוהים. את באמת פה?
את אמיתית? - אני אמיתית.
או שתיעלמי שוב? - אני אמיתית.
אוי, אלוהים. - מה שלומך?
הרוסה. אדם שלם יצא ממני, ולעולם לא אהיה אותו הדבר.
אני מיני אלוהית, ואף אחד בכלל לא מסתכל עלייך כשאת אימא, אז...
בכל מקרה, בואו נשתה משהו לפני שנימס ונהפוך לשלולית.
הליידי הפרועה משגיחה. היי, הונוריה.
כמה אלגנטיות.
אין לי שום מושג מדוע אחי יוצא מהבית לעיתים קרובות כל כך.
תרצי משקה? - לא, תודה.
מה אנחנו אמורות לעשות?
קונצ׳יטה, אני צריכה לדבר איתך על משהו.
על כך שעזבת בפתאומיות אחרי שהבטחת להיות פה?
אני מצטערת שלא הייתי פה כש... הייתי נסערת. אני פשוט לא...
היית צריכה לראות באיזה מצב אני הייתי. - אנחנו יכולות בבקשה להיכנס ולדבר?
אין לך מושג כמה דברים יש לנו לספר לך, נאן.
הנשפים שהשתתפנו בהם. האופרה.
וואו. אינספור סיפורים מהאופרה.
מייבל קרעה את החצאית שלה ונפלה על הפנים מול איזה לורד.
טוב, ליזי נעקצה על ידי עכביש במרוץ הסוסים, וג׳יני לא עשתה כלום
חוץ מלרקוד עם לורד סידון. - שלוש פעמים, אולי ארבע.
הם כמעט מאורסים. אנחנו כמעט גיסות.
ליזי גם רקדה עם סידון. - כן. פעם אחת.
סוף שבוע שלם בלי אימהות.
עכשיו יש לנו את כל סוף השבוע לעשות מה שעולה על רוחנו.
ובתור בת הלוויה שלכן, אני מתעקשת שתתנהגו בדיוק כפי שאומר.
קודם כול, תלגמו את המשקאות שלכן, רוצו לדשא
ותסתובבו הכי מהר שאתן יכולות.
קדימה, קדימה!
אימא שולחת את אהבתה. - אימא של מי?
חבורה תוססת ומהנה, הלא כן?
זהירות!
מי זה? חשבתי שנהיה לבד.
ריצ׳רד, מה לכל הרוחות אתה עושה?
עכשיו היא רגועה.
קונצ׳יטה.
מצטער שסטיתי מהמסלול.
רוכב מוכשר כל כך שכמותך, מר דונלי.
תראו מי זה.
קונצ׳יטה, מה עומד מאחורי כל זה?
אתה זה שדוהר לסוף השבוע לבנות בלבד שלנו.
ידעת שאני לן במורד הדרך. - אני כאן עם חברות שלי, דיקי.
זה סידון. - אל תסתכלי.
תסתכלי עליי כאילו שאמרתי משהו חכם.
אבל... מכיוון שכולכם כאן,
וכולנו מעמידים פנים שאנחנו לא שמים לב לכמה אנחנו מיוזעים...
אני מקווה שאנחנו לא מתנהגים בצורה לא הולמת, הונוריה.
זו פשוט תהיה מהומה, זה הכול. - גרוע ממהומה.
זה משקה אחד. אנחנו רק מתנהגות באופן מסביר פנים.
דיק, אני מצטערת שמיילס לא מסוגל לשלוט בסוס שלו.
אבל כמו שאתה יודע, בעל חיים פראי
לעולם לא ניתן לאלף.
חם למדי היום.
והשאלה היא, לאחר שנשתה את המשקה שלנו,
מה עוד נוכל לעשות שירענן אותנו?
בואי.
קדימה!
קדימה, הונוריה!
היי, הונוריה.
מבוסס על הרומן מאת אדית וורטון -
כן, אבל אם יתגלה שאנחנו כאן ללא ליווי...
מה לורד סידון יחשוב?
תהיה לנו תדמית של... - של מה? של לא אומללות?
אין לי בעיה עם זה. - זו תהיה שערורייה,
ואת יודעת את זה. - ג׳יני,
את יודעת שאני נשואה, נכון? אני המלווה.
אני סמל של נכבדות.
אני מניחה שגברת טסטוואלי נמצאת בבקתה.
ממתי אנחנו נרתעות ממסיבה?
בנות, לא שמתן לב? אנחנו לא הם. אנחנו אמריקאיות.
מתי אי פעם היה אכפת לנו מה אנשים חושבים עלינו?
האנגלים מוקסמים כל כך מהעבר שלהם.
ואנחנו מקסימות בעצמנו.
הגיע הזמן שהם ילמדו מאיתנו.
לא הבאתי בגדים למסיבות.
אני הבאתי רק כותנות לילה.
אני בטוחה שסידון לא יתלונן.
מייבל, רקדתי איתו רק שלוש פעמים.
או ארבע. - או ארבע.
אוי, ג׳יני, דמייני איזו הקלה זו תהיה אם נהיה במשפחה הזו יחד.
במקרה הבאתי כמה שמלות.
ליזי, את תיראי מדהים בירוק.
אולי תפגשי מישהו הערב.
אפשר רק לדמיין. מישהו שיהיה רק שלי.
מייבל.
בשבילך.
אני אוהבת אותה. - היא מהממת.
נאן, אני מתייסרת מאז אותו ערב. רציתי...
אימא יודעת שסיפרת לי?
לא, לא. מה פתאום.
היא תהיה מבוהלת כל כך מכל העניין.
אין לך מושג כמה.
אלוהים, מה חשבתי לעצמי?
פתאום פשוט פלטתי את זה.
את מתנצלת שסיפרת לי או על 17 השנים שבמהלכן לא סיפרת לי?
לא, לא, אני מתנצלת על... כל החיים שלי, כנראה.
אני... אני לא מבטאת את עצמי כמו שצריך, נאן. התאמנתי על זה.
התאמנתי על זה במשך שבועות, אבל לא יכולתי להיעזר בך
כדי לחשוב על משהו מצחיק או חכם שאוכל להגיד
או כדי לבחור במילים המתאימות.
נאן, בבקשה תגידי שתסלחי לי.
את סולחת לאנשים. כזו את.
טוב, את לא מכירה אותי.
אני לא מכירה את עצמי. אני עשויה להיות כל אחד.
היי, את עדיין נאן. את עדיין אחותי.
תני לי לעזור לך, למען השם.
בכל פעם כשצחקקנו ובכל פעם כשרבנו או כששכבנו במיטה
וזרקנו עוגיות באוויר, היה לך סוד.
וכל חיי היו שקר.
ואני חייבת לספר לקונצ׳יטה. ואני חייבת לספר לאימא. ואני חייבת...
לא, לא, אסור לך לספר לאף אחד.
אם מישהו ידע, אם מישהו יגלה...
את אומרת שהעבר שלך הוא שקר, נאן, אבל העתיד שלך, הוא לא יתקיים.
העתיד שלנו... - אבל את זו שאכפת לה מזה.
את עשית את זה. את הרסת את זה, ועכשיו מה את מבקשת ממני?
פשוט לשכוח מזה. פשוט תשכחי מזה, נאן.
כאילו שזה מעולם לא קרה. מה זה משנה?
זה לא ויכוח על פריט לבוש, וירג׳יניה, או על איחור למסיבה.
אלה החיים שלי.
אני מרגישה ריקנות.
אני לא אותה נאן שהייתי, וזו עובדה.
ואת רק אחותי למחצה, אז אולי את רק חצי מצטערת.
נאן.
קונצ׳י, אנחנו יכולות בבקשה לדבר... - נאן, אל תגידי שאני לא חושבת עלייך.
הזמנתי בשבילך בחור להערב.
מה? סוף השבוע הזה לא היה אמור לעסוק בבחורים.
אוי, נאן, בחייך.
לא. למה את מעמידה פנים שכל זה קרה במקרה?
דיק לן ממש לידנו.
וההצגה המביכה של הסוס שסטה מהדרך.
אני צריכה לדבר איתך, רק את ואני. -״רק את ואני״. ״רק את ואני״?
כמו כשילדתי והייתי מפוחדת ובודדה.
צעקתי לך. צרחתי. ואת היית בחוף הים.
ממש רציתי להישאר. אבל אני ממש חייבת לדבר איתך.
נאן, בבקשה פשוט... לא, את תקשיבי לי. - אם רק תיתני לי רגע...
בקרוב מאוד את תחזרי הביתה לניו יורק,
ואני אחזור לבית ההוא עם האנשים האלה ועם הקירות האלה ועם השתיקות.
כן, תכננתי את סוף השבוע הזה. ואנגליה תזדעזע, כמובן.
אבל זה מושלם בשביל אנגליה. הם אוהבים להזדעזע.
כל מה שדיק אהב בי, המשפחה שלו עכשיו מתעבת.
ראית בחורות אנגליות.
הן רק מהנהנות ומצייתות ורוקמות.
אנחנו זן שונה לגמרי.
אבל... אני אוהבת אותו, נאן.
אני אוהבת מאוד את בעלי.
ואם אני לא יכולה לגרום לו לאהוב אותי כמו פעם,
לגרום לו לזכור מי אני ולא סתם להסתכל עליי
במבט מאוכזב, אז אני לא אשרוד בזה.
אז תעזרי לי?
מאז התינוקת הייתי ממש...
בכל מקרה, אני... אני צריכה לגרום לערב הזה להצליח.
בחיי, נאן. תודה.
תודה רבה.
אנחנו צריכות להיות גאות יותר ולשתות פחות, נכון?
כן.
מייבל, ליזי, ג׳יני.
את נראית אלוהית, מייבל.
את יפהפייה. כולכן מהממות.
בנות, נכון שזה כמו בימים ההם?
אל תדאגו, אני אישה נשואה עכשיו.
ואימא.
אז הערב יהיה מפגש שקט של אנשים בוגרים.
מתוחכם ומאופק.
הצלחת?
תראו את ג׳יני, כולם בכיס הקטן שלה.
תקשיב, דיק, אפילו אחותך נהנית יותר ממך...
קדימה.
דיק, אשתך יודעת לרקוד.
אני ראיתי אותה רוקדת.
לא לאחרונה. ועבדתי על ריקוד חדש.
כולם להסתכל! קונצ׳יטה רוקדת את הריקוד שלה!
ראו והשכילו! תהיו המסיבה!
בבקשה? בבקשה? בסדר.
שלום אהובי.
אתה מתכוון להציע לי אחד כזה?
משקה?
אני לא יודעת. מה עוד אתה מציע?
באנגליה, גברת סנט ג׳ורג׳, הנחת הנחות נחשבת לדבר לא מושך.
את יפה מאוד. - האף שלי היה...
אני בטוח שאת מודעת לכך בגלל המבטים שאת מקבלת מכל הכיוונים.
התואילי לרקוד איתי?
חם כל כך. אנחנו יכולות לצאת?
יקירתי, לכי לגן. אני אגיע בקרוב.
הוא באמת הגיע.
מי?
השכן, גאי ת׳וורט.
הוא כמעט התחנן שאזמין אותו.
תיאודור, גברת הופלי חובבת טבע.
ראית...
נכון, ג׳ין? - קיפוד. אכן. כן.
והאם הוא היה דוקרני? או...
כן.
ודאי תרקמי קיפוד, כפי שאני מכירה אותך.
אני מתארת לעצמי איך זה להיות קיפוד באחוזה הזו.
להתרוצץ סביב בלי להבין שנמצאים בנוכחותו של דוכס.
האם תסלחו לי?
איך? איך ייתכן שאתה...
קונצ׳יטה התעקשה.
על אף ש... אני חייב לומר, אילו הייתי יודע שנאן סנט ג׳ורג׳ תהיה כאן,
הייתי חובש אמצעי מיגון.
שלום.
אני רק רוצה לראות את הגן.
לפעמים כל מה שצריך זה להתאוורר, נכון?
התגעגעתי אלייך.
התגעגעתי אלינו.
להיות בקרבתך.
לדבר איתך.
אני יודעת. מאז מיני לא הייתה לנו...
הילדה הקטנה שלנו.
יש לנו תינוקת.
תינוקת.
קונצ׳יטה, בואי נרקוד את הריקוד שלך יחד, טוב?
סידון התעלם מקיומי כמעט לגמרי. בבקשה?
בואי נרקוד אותו, שתינו, יחד.
קדימה. בבקשה. בבקשה, קונצ׳י. - יקירתי, את שיכורה.
אוקיי. רגע. - כולם, אנחנו מבצעות את הריקוד.
קונצ׳יטה, ראינו את הריקודים שלך, תחזרי לשבת.
אנחנו... מבצעות את הריקוד.
כן. - שנתחיל, קונצ׳י?
כן.
הוא עדיין לא מסתכל.
היי, יקירתי, בואי ניתן לך משקה. את עדיין היפה מכולן, אוקיי?
נכון שהיא נהדרת?
טוב, חבר׳ה. הגיע הזמן. מחבואים.
מייבל! מייבל!
הגיע הזמן! מחבואים! את מתחבאת הכי טוב.
תתחבאי ראשונה! קדימה!
אוקיי. קדימה.
משהו...
מאז שראיתי אותך בפעם האחרונה, קרה משהו?
מה זאת אומרת?
את נראית שקטה יותר.
אתה הראשון ששם לב.
מה שלומך? עם אימא שלך והכול?
אני מצטערת, בלי ״והכול.״ מה שלומך?
כולם ממשיכים בחייהם.
קשה לקבל שהם צוחקים ומחייכים, נכון?
כן.
ולפעמים המחשבה שכולם...
רוקדים ומתלוצצים ומדברים
על גבינה או על משהו...
אני אוהבת גבינה.
מן הסתם זו דוגמה גרועה, אבל...
כן. טוב.
אבל העובדה שאימא שלך איננה פתאום, זה...
לפעמים אני נזכר.
להיות בלי אימא זה...
כן.
לא להיכנס. - ג׳יני?
לא נעלת.
כן, טוב, זה היה עוצר בעדך אילו הייתי נועלת?
את... בגלל סידון והכול?
זה בסדר.
הוא זה שהזמין אותי לרקוד. הוא הזמין אותי.
ומעולם לא הייתי נענית אילו חשבתי שאת והוא...
כמובן. זה בסדר.
כי זה במקום הראשון מבחינתי, כמובן, החברות שלנו.
תקשיבי, אנחנו לא מאורסים. אני לא מאורסת לו,
כפי שאימא שלי מזכירה לי בכל ארבע דקות.
העניין הוא שאנחנו לא יודעות, נכון?
אנחנו אף פעם לא יודעות.
ג׳יני, מה אם זה סיפור האהבה שלנו?
שלי ושלו.
זה תלוי בסידון, לא?
באנגליה הנחת הנחות נחשבת לדבר לא מושך.
אז הוא יחליט.
ואני מניחה שזה תלוי אם הוא מעוניין ביופי או בקסם אישי או...
או מה?
או בתכונה שאת ניחנת בה.
בנות! מחבואים! איפה אתן?
כולם מחפשים את מייבל.
בנות! המשחק מתחיל.
מייבל, אנחנו באים.
קדימה. - למטה.
ליזי! איפה האחות השובבה שלך?
את לא מסוגלת לשלוט בה?
מייבל היא מלכת ההתחבאות בפינות.
לאן היא הלכה? למעלה?
שלום.
העמדתי פנים שאני מחפש את אחותך.
כן?
אבל למעשה חיפשתי אותך.
טוב, אולי כדאי שנחפש יחד.
גם אני אוהב את השקט.
את כבר יודעת, אני מקווה,
שאני חסיד גדול של הפלת-נעליים-על-עוגות
וטיפוס על בניינים וכל זה. חסיד גדול.
אבל לטייל בנחת ולהיות שקט הם גם...
לא טיפסתי על אף בניין לאחרונה.
זה נראה כמו מקום שמייבל עשויה להתחבא בו?
אולי כדאי שנבדוק.
כלום.
אתה רוצה לסגור את הדלת?
מצאת אותי.
שבי שם.
אתה רוצה לשבת כאן? - תפשטי את השמלה שלך.
זו לא באמת השמלה שלי.
לא ידענו שיהיו פה עוד... - את רוצה?
תפשטי אותה.
לאט יותר.
אני מרגישה כאילו שאתן מדברות בשפה אחרת,
אתן וקונצ׳יטה.
קולנית.
זו השפה של קונצ׳יטה.
זה כאילו שהיא חסרת פחד.
היא נפלאה.
את מתעבת אותה?
לא.
אבל אני לא חושבת שהיא מבינה מישהו שבוחר להיות לבד
יותר מכפי שהיא מבינה מה זה לורד.
ריצ׳רד?
טוב, הוא רק בן אדם.
קונצ׳יטה היא עצמה.
מדהים להבין מה זה בכלל אומר.
אני חושבת שיום אחד פשוט תביני.
זו הייתה אחותך?
היא עסוקה מדי לריב עם ג׳יני על אחיך.
מה? סידון?
הן לא מכירות אותו.
שמעתי שהוא תעלומה.
הוא מפלצת.
אל תזוזי.
לא היה לי מה לחפש בלונדון אחרי שעזבת לקורנוול.
באמת?
בהחלט.
היא נעשתה חסרת משמעות מפני שהאישה שרציתי לחקור אותה איתה עזבה.
טוב, אותה אישה מאז, מהנשף וכולי,
ייתכן שהיא איננה עוד.
שלום. מה את...
תיזהר. תתחבא. - חיפשתי אותך.
באיזה משחק את משחקת, לאורה?
תפקידה של מלווה הוא לא לשחק.
מה אתה עושה?
אמרת לי להתחבא.
אתה מנופף למישהו?
אה, זה? - כן.
זה רגיל.
ככה אני רגיל לעמוד.
אתה נטול דאגות.
אתה צריך עזרה?
כן, בבקשה.
אני מצטער.
למה?
את פשוט גורמת לי לרצות להתנצל.
על כך שהזרוע שלך תקועה בסבכה?
נאן, מעולם לא פגשתי מישהי שקל כל כך להיות כן בחברתה.
זה לא מוזר?
שנלך למיטה?
אולי נוכל ללכת למקום טוב יותר.
מה טוב יותר מהמיטה? - בואי תראי.
מה קרה, נאן?
ג׳יני... פלטה משהו ו...
וזה היה מציף מדי,
ואני לא יודעת איך לעכל את זה.
אני יכול לעזור?
לא, אף אחד לא יכול לעזור.
וג׳יני אמרה לי לא לספר לאף אחד.
כל מי שאספר לו יעריך אותי פחות.
טוב, אני חושב שכבר הבהרתי היטב
שאני מעריך אותך מאוד.
וגם יש לי ניסיון עם חוסר הערכה המופנית כלפיי.
באמת?
כולנו עשינו דברים שאנחנו לא גאים בהם.
אימא שלי היא לא אימא שלי.
זה מגוחך למדי.
האמת היא שאני לא מי שחשבתי שאני.
אימא...
גברת סנט ג׳ורג׳, היא סלחה לאבא שלי,
כך היא טוענת לפחות, כמו שהיא תמיד עושה, והיא אימצה אותי.
אבל אני לא מכירה את הסיפור המלא...
ג׳יני פשוט פלטה את זה, והיא ידעה את זה במהלך כל התקופה הזו.
כולם ידעו את זה במהלך כל התקופה הזו.
זה אולי החלק הגרוע ביותר בזה.
השקרים. קשירת הקשר. של כל אחד ואחד מהם.
אז הלידה שלך לא הייתה...
אימא ואבא שלך לא היו...
ואנשים ישפטו אותי כי זה מה שהם עושים.
אבל אלה הסודות.
שהצטברו... במשך כל החיים.
אני זוכרת איזו בחורה מסרטוגה,
קראו לה איימי פיירצ׳יילד,
והיא נולדה מחוץ לנישואים,
ו... העלבונות שהיא ספגה.
אבל היא ספגה אותם בין היתר בגלל השיער שלה,
שהיה מפוזר לגמרי, וזה לא ממש עזר לה.
אבל אנשים עטו ארשת פנים מסוימת כשהשם שלה הוזכר.
ובמסיבות היא ישבה בצד
והיה מעין מעגל סביבה שאף אחד לא נכנס לתוכו
כי כולנו ידענו איך ייראו חייה.
והיא לעולם לא תהיה רגילה כי איך היא תוכל להיות רגילה?
ועכשיו זו... ועכשיו זו אני.
אני... איימי פיירצ׳יילד,
ו... ובימים מסוימים אין לי כוח לטפל בשיער שלי
אבל בימים אחרים אני... אני יכולה לבלות שעות בעיצובו.
אבל כולנו שונים, נכון?
אני מצטערת כל כך. לא הייתי צריכה... אני...
לא רציתי שתרגיש שאני... - מה פתאום.
זה בסדר. זה בסדר.
אולי כדאי ש... - כן, נעשה מאוחר.
כדאי שאלך. כן. אני חושב ש...
אני חושב שכדאי שנלך.
לורד סידון הלך לישון.
הוא ביקש ממני לומר לך שהוא יפגוש אותך בארוחת הבוקר.
התאמנת על התנועות שלך.
סוף סוף אנגליה היא מה שהיא קיוויתי שהיא תהיה.
אני לא רוצה להיות איימי פיירצ׳יילד.
אז אל תהיי.
אבל הבאת מברשת שיער, נכון?
הוא נראה מעט...
אוי, נאן.
לפחות שתינו יודעות עכשיו, ואני ממש מצטערת.
אני לא רק חצי מצטערת. אני ממש מצטערת.
אני קודרת מרוב עצב.
אל תהיי קודרת...
זה לא מתאים לשמלה שלך.
מי זו הייתה אם זו לא הייתה אימא?
אני לא יודעת.
באמת.
היה מכתב.
חיפשתי סוכריות במגירת השולחן של אבא,
אבל קראתי רק חלקים ממנו. לא ראיתי את השם.
רק גידופים המכוונים לאבא ו...
סידורי העברות הכספים.
הם קנו אותי?
אימא כמעט התפוצצה מרוב כעס כשהיא תפסה אותי קוראת אותו.
נאן, אני רצינית, אם תדברי איתה, היא... היא...
היא... - אני לא אדבר איתה.
בואי נסגור את תיבת הפנדורה, טוב?
אל תספרי לאף אחד, והכול יהיה כמו קודם.
אוי, נאן. אני מצטערת.
בוקר טוב. - בוקר טוב.
בוקר טוב.
שום דבר אינו אמיתי הרחק מהבית.
אני ידעתי. אני... אני ידעתי, זו האמת המרה.
לפני החתונה, חששתי שאבלה את כל שארית חיי
בהתנצלויות בפני קונצ׳יטה.
והייתי צריך להיות קשוב לתחושת הבטן שלי.
אני חושב שלמעשה יש נשים ויש רעיות.
ובניו יורק היה מדהים, כמובן, אבל זו הייתה העמדת פנים.
זה היה בדיוק כמו עכשיו, העמדת פנים. אני מעמיד פנים בכל יום.
ובחיים האמיתיים, אני... אני פשוט חושב שאימא צודקת.
קונצ׳יטה פשוט לא משתלבת.
והיא לעולם לא תשתלב.
אבל היא כמו התמכרות.
ואני אוהב אותה כל חיי. לעולם לא אפסיק.
איך אוכל להפסיק? זה יהיה כמו להפסיק לנשום.
נאן, יקירתי.
אתמול בערב...
ראית את פניו של דיק בזמן שרקדתי?
הוא נהנה מהריקוד, נכון?
מה קרה?
אני לא רעיה שצריכה שהוא ישים לב לכפפות החדשות שלי.
מובן שלא.
או שהוא ישב ויצפה בי ישנה בהערצה.
אבל אני צופה בתינוקת שלי בזמן שהיא ישנה.
אלוהים.
נאן, מאז שהיא נולדה אני בסערת רגשות.
היא זקוקה לי, והם אפילו לא נותנים לי להיות איתה.
וגם הכול כואב, ואני מרגישה ממש...
דיברת עם דיק?
אוי, אלוהים... אני רוצה שהוא יחשוק בי, לא שהוא ירחם עליי.
אני בהחלט לא רוצה את הדבר הגרוע מכול, שהוא יתבייש בי.
לא הייתי הולכת לקורנוול אילו לא היה מכריחים אותי.
אני יודעת, נאן. אוקיי? אני יודעת.
אני צריכה תוכנית חדשה וזהו.
ועד אז אני אחייך לכל עבר. אסור שהוא יראה שהוא שובר אותי.
תקשיבי, נאן,
כשתתחילי לחפש מישהו, אם היום הזה אי פעם יגיע,
תנסי למצוא מישהו שלא רוצה שתעמידי פנים.
מישהו שאוכל לסמוך עליו ולספר לו את סודותיי.
שיקשיב.
ומישהו שיבין מה אני צריכה לשמוע.
אוי, נאן היקרה, אני אוהבת אותך,
אבל אני חושבת שאולי את צריכה להנמיך את הציפיות שלך.
טיפ-טיפונת.
היי, אנחנו יכולות לדבר?
שמעי, הכול בסדר. זה בסדר.
לא, אבל זה לא מה...
תקשיבי, זה לא חשוב. באמת.
ברור שהוא יבחר בך. - הוא לא. הוא לא בחר בי.
לא קרה כלום.
זה... לעולם לא יהיה יותר מ...
שמעי, זה נגמר.
זה היה גרוע. - לא רע.
שמפניה. השעה 11:00 בבוקר, חיכינו מספיק זמן.
נכון מאוד. - כל הכבוד.
הו! זה קפץ לפני הזמן!
ראית את זה, דיק?
כן, אני חוששת שבעלי לא יודע איך לספק אותי
בכל הנוגע לשמפניית הבוקר שלי.
גברת סנט ג׳ורג׳.
תצטרפי אליי?
הוקרתי, גברת סנט ג׳ורג׳,
את ההזדמנות להכיר אותך בשבועות האחרונים.
חיכיתי זמן רב כדי להכיר מישהי שעשויה לרצות לגרום לי להתחתן.
האם...
האם תסכימי להינשא לי?
אתה מתכוון לזה? - בכל ליבי.
אז כן. - כן?
אני חפצה בכך. אני בהחלט חפצה בכך.
זה בסדר.
אתה תציע לי שוב כשאימא שלי תהיה בסביבה, נכון?
נאן.
מזל טוב.
הפתעה.
נאן, אני אתחתן!
קונצ׳יטה - מזל טוב!
אנחנו נהיו רעיות. - אוי, אלוהים.
ג׳יני.
אני שמח כל כך שחזרת לעצמך אחרי ההשתטות שלך אמש.
כן. חזרתי לעצמי.
הייתם מאמינים? - יופי.
אמרתי לכם...
שמפניה.
ותהיה לי גיסה. ג׳יני ואני נהיה גיסות.
אני מקווה שאת לא חושבת ש... - את בטוחה שאת...
מזל טוב, ג׳יני.
לורד.
אני מצטערת שאני... - לא...
אני מצטערת.
אבל תקשיבי.
אחרי הכול, אני תוהה אם סידון...
זאת אומרת, אני תוהה אם...
כשאת מדמיינת איך זה יהיה להיות נשואה לו.
ובכן, אני אינשא לו ואדווח לך.
כן.
את בטוחה?
את בטוחה באמת?
לא קרה כלום אתמול בלילה. - לא קרה כלום.
זה מה שאמרת.
אני פשוט...
יכאב לי מאוד אם תתאכזבי.
אל תהרסי לי, ליזי.
עד כה נאן הייתה זו שלרוב הטילה ספקות בדברים,
אבל היא הייתה די מקסימה האמת.
את לא יכולה פשוט להיות מאושרת בשבילי?
לפחות היום?
תיאו.
שלום לך.
שלום. מה אתה עושה פה?
זה אכן לא מתאים לי.
עקבתי אחרייך כל הדרך מקורנוול.
תפגוש אותי בשער. - אוקיי.
אדוני, גברתי, אתם חייבים לבוא.
הכרכרה של הדוכס מטינטאג׳ל חונה בשביל הגישה.
הדוכס? מה הוא עושה פה?
ג׳יני המסכנה.
הוא מופיע בדיוק כשהיא מתארסת.
מהר, בואו נלך. - בואו נלך.
למה שהדוכס יגיע לראנימיד?
איפה נאן?
אוי, אלוהים. - קדימה, קונצ׳יטה.
מה שלומך באמת? - שלומי טוב. טוב הרבה יותר עכשיו.
התקשיתי למצוא אותך בהתחלה. - כן.
איפה היית?
הייתי שם.
במסיבה האינסופית של חברה שלי.
ואילו הם היו איתנו עכשיו, חברייך,
מי תאמרי להם שאני?
ידיד אומן שלי שאוהב להתגנב מעל גדרות חיות.
יש לך הזכות המלאה להביא למעצרי.
אולי, אבל אני...
אני די שמחה לראותך.
אז בוא נצא להליכה קודם,
ואז אולי אני אזעיק את הרשויות לאחר מכן.
נאן, אני צריך ל... בבקשה...
אמרת שהיית רוצה להישאר בקורנוול לנצח.
נכון.
והמולה אינה דבר שמעניין אותך? - בשום אופן.
דבר יוצא דופן למדי, לדעתי.
בחורות שאני פוגש לרוב לא חושבות או מדברות באופן חופשי כל כך או בתשוקה רבה כל כך.
והן לא יעריכו את העבודה שאני רק אומן.
בטח לא אומן גרוע כל כך. - אתה אומן נפלא.
האמת היא שאני...
עליי לספר לפני שכולם יגיעו והכול ייהרס.
יכולתי להעמיד פנים שסתם עברתי כאן היום
או שיש לי איזו משיכה לגנים.
אבל האמת היא שיצאתי מטינטאג׳ל בזריחה
עם כוונה די ברורה.
זה מגוחך כמובן.
ואני מתנצל על המהירות שבה הכול קורה.
אבל אני חייב.
אני מרגיש שזה הכרחי.
אני חושב שאת יוצאת מן הכלל. באמת.
ועל החוף, בין שנינו הייתה... מן...
טוב, הייתה לי התחושה שייתכן שגם את הרגשת את זה.
אולי.
ואם נסכים לשחות תמיד בים,
להסתתר מהבלי החיים,
בלי שיהיה אכפת לנו מה כולם חושבים...
האם תינשאי לי ותהיי לי לאישה?
תרגום: גלעד וייס