Včasih te nekdo pogleda
in takoj veš, da tega ne boš nikoli pozabil.
Med tistim dolgim mesecem na poti sva videli vse kotičke Cornwalla.
Čisto vsa mesta, plaže, pokrajine.
A nisem se mogla večno izogibati pravemu življenju.
Conchita se je ta mesec učila biti mama,
jaz pa sem se spraševala, kako živeti brez mame.
Na nobeno sestrino pismo niste odgovorili.
Odkar sva zapustili London, si sploh niste podobni.
Morda nisem oseba, za katero me imate.
Conchita se veseli mirnega konca tedna brez dojenčka.
Hiša v Runnymedu je naravnost čudovita.
Konec tedna samo za vas, dekleta. Conchita se lahko spočije.
- Si pa res prava dama. - To sem od nekdaj želela biti.
Najprej ples, Honoria, ali komaj čakaš na kockanje?
Kockanje. Med stojo si se gotovo spomnila,
da si rodila pred komajda štirimi tedni.
Mojbog, Nan je prispela. Gremo!
Mirno.
Si čisto zares tu?
- Si resnična? - Sem.
Ali boš spet odšla?
- Marička. - Kako si?
Ubita. Cela oseba je prišla iz mene. Za vedno sem uničena.
Toda Minnie je čudovita. Ko si mama, se ne zmenijo več zate.
Pojdimo nekaj spit, preden se stalimo.
Lejdi Zabavljačka nas čuva. Pozdravljena, Honoria.
Kakšna eleganca.
Le zakaj je moj brat tako pogosto zdoma?
- Bi kaj spila? - Ne, hvala.
Kaj pa naj naredimo?
- Pogovoriti se morava. - O tem, da si odšla, ko naj bi bila tu?
Oprosti, ker nisem bila ob tebi. Bila sem pretresena.
- Mene bi morala videti. - Se lahko pogovoriva?
Toliko tega ti moramo povedati, Nan. Bile smo na plesih in v operi.
O operi bi lahko razpredala.
Mabel si je strgala obleko in padla pred lordom.
Lizzy je na dirkah ugriznil pajek, Jinny pa je ves čas plesala
- z lordom Seadownom. - Največ štirikrat.
Skoraj sta zaročena. Skoraj sva svakinji.
- Tudi Lizzy je plesala z njim. - Enkrat.
Konec tedna brez mater.
Lahko počnemo, kar želimo.
Ker sem vaša gardedama, me morate ubogati.
Najprej spraznite kozarce, stecite po trati
in se čim hitreje vrtite.
Hitro, hitro!
- Mati te pozdravlja. - Čigava mati?
Neizmerno so zabavne, mar ne?
Previdno!
Kdo je to? Mislila sem, da bomo same.
Richard, kaj pa delaš?
Zdaj je mirna.
Conchita.
Pardon, zmotili smo vas.
Pa tako izkušen jezdec ste, g. Dawnly.
Glej, kdo je prišel.
- Conchita, kaj se greš? - Ti si zmotil naše dekliško druženje.
- Vedela si, da sem v bližini. - Tu sem s prijateljicami.
- Seadown. - Delaj se, da sem rekla nekaj modrega.
Ker pa ste že tu in se pretvarjamo, da niste opazili, kako potne smo...
Honoria, upam, da to ni nespodobno.
- Težave bodo. - In to kakšne.
Le ena pijača. Gostoljubne smo.
Ne morem pomagati, če Miles ne zna nadzorovati konja.
Dobro veš, da se divjega bitja ne da v popolnosti ukrotiti.
Danes je zelo vroče.
Ko bomo spili pijačo, kaj osvežujočega bi še lahko počeli?
Pridi.
Gremo!
Pridi, Honoria!
Pozdravljena, Honoria.
PO ROMANU EDITH WHARTON
Če bi se razvedelo, da smo bili tu nenadzorovani...
Kaj si lord Seadown misli?
- Zaslovele bomo... - Ker niste nesrečne?
- Tudi prav. - Konflikt bi izbruhnil, to dobro veš.
Še veš, da sem poročena, Jinny? Vaša gardedama sem.
Sem steber spodobnosti.
Pa gdč. Testvalley je v koči.
Nikoli se nismo bale zabavati.
Niste opazile, da nismo oni? Američanke smo.
Ni nam mar, kaj si drugi mislijo o nam.
Angleži so očarani nad svojo zgodovino,
mi pa smo zgodovinsko dokazano očarljivi. Čas je, da se oni učijo od nas.
- Nimam oblek za zabavo. - Jaz imam samo nočna oblačila.
Seadown se ne bo pritoževal.
Samo trikrat sva plesala, Mabel.
- Mogoče štirikrat. - Mogoče.
Kakšno olajšanje, če bi bili svakinji.
Jaz imam slučajno nekaj oblek.
Lizzy, v zeleni bi bila čudovita.
Morda nocoj najdeš pravega zase.
Si predstavljate? Pravega zase.
Mabel.
Pour toi.
- Lepa je. - Krasna.
Nan, od tistega večera se počutim obupno. Hotela sem...
- Mati ve, da si mi povedala? - Seveda ne.
Bila bi zgrožena. Še veš ne, kako zelo.
Kaj mi je bilo?
Kar naenkrat sem izblebetala.
Se opravičuješ, ker si mi povedala ali ker si 17 let molčala?
Ne, opravičujem se... Najbrž zaradi vsega skupaj.
Vadila sem, kaj bom rekla, a mi ne gre.
Tedne sem vadila, a nisem imela tvoje pomoči.
Vedno rečeš kaj duhovitega ali modrega. Vedno znaš izbrati prave besede.
Reci, da mi boš odpustila. Odpuščaš ljudem. Takšna si.
Ne poznaš me. Sama se ne poznam. Lahko sem kdorkoli.
Še vedno si Nan. Še vedno si moja sestra.
Za božjo voljo, naj ti pomagam.
Vedno ko sva se hihitali, prepirali, ležali v postelji
in metali piškote, si imela skrivnost.
Moja preteklost je laž.
Moram povedati Conchiti. In materi.
Nikomur ne smeš povedati.
Nan, če kdorkoli izve, ne boš imela prihodnosti.
Tebi je mar za to. Ti si to uničila. Kaj zdaj hočeš od mene?
Pozabi. Pozabi na to.
Kot da se ni zgodilo. Saj ni važno.
To ni prepir o pentlji ali zamujanju na zabavo.
Moje življenje je.
Prazno se počutim.
Nisem ista Nan kot prej. Tako pač je.
Moja polsestra si. Mogoče ti je samo delno žal.
Nan.
- Conchie, govoriti morava. - Ne reci, da ne mislim nate.
Povabila sem nekoga zate.
- Kaj? Ta konec tedna bi morale biti same. - Daj no, Nan.
Zakaj se pretvarjaš, da je naključje? Dick je v sosednji hiši.
In tista sramota s pobeglimi konji.
- Pogovoriti se morava. Samo midve. - Samo midve.
Kot ko sem rojevala. Bila sem sama in prestrašena.
Kriče sem te klicala, ti pa si bila na plaži.
Želela sem ostati. Res se morava pogovoriti.
- Naj ti povem... - Poslušaj me, Nan.
Ti se boš vrnila v New York, jaz pa v tisto hišo
s tistimi ljudmi, stenami, tišino.
Ja, načrtovala sem ta konec tedna. Anglija bo seveda zgrožena,
a nič zato. Angleži se radi zgražajo.
Dickovi sovražijo vse, kar je on oboževal na meni.
Videla si Angležinje. Samo prikimavajo, ubogajo in vezejo.
Američani smo kot popolnoma druga vrsta.
Ampak ljubim ga, Nan.
Soproga ljubim z vsem srcem.
Če me ne bo ljubil kot nekoč,
če se ne bo spomnil, kdo sem,
in bo razočaran nad menoj, ne bom preživela.
Mi boš pomagala?
Od rojstva sem tako...
Nocojšnji večer mora uspeti.
Marička, Nan. Hvala ti.
Res ti hvala.
Glavo pokonci in previdno s pijačo, mar ne?
Da.
Mabel, Lizzy, Jinny!
Mabel, krasna si.
Lepa si. Vse ste čudovite.
Kot v starih časih.
A brez skrbi, sem poročena ženska in mati.
Zato bo to nocoj le tiho, odraslo druženje.
Prefinjeno in umirjeno.
Sta?
Jinny je očarala vse v sobi.
Dick, še tvoja sestra se bolj zabava od tebe.
Pridi.
- Dick, tvoja soproga zna plesati. - Sem jo že videl.
Že dolgo ne. Nekaj novega sem pripravila.
Poglejte, Conchita izvaja svoj ples!
Glejte in se učite! Bodite duša zabave!
Prosim? Prav.
Pozdrav.
Boste tudi meni ponudili?
- Pijačo? - Ne vem. Kaj je še na voljo?
Gdč. St. George, v Angliji ne maramo predrznosti.
- Zelo ste lepi. - Nos mi je...
Tega se gotovo zavedate zaradi vseh občudujočih pogledov.
Smem prositi za ples?
Zelo je vroče. Lahko gremo ven?
Pojdi na vrt. Kmalu pridem.
- Dejansko je prišel. - Kdo?
Sosed Guy Thwarte.
Skorajda me je rotil za povabilo.
Theodore, gdč. Hopeleigh se zanima za naravo.
Videla si...
- Mar ne, Jean? - Ježa, ja.
Je bil bodičast?
Ja. Zelo bodičast.
Morebiti ga boš izvezla.
Predstavljajte si, da ste jež na tej posesti.
Hlačate naokoli in se ne zavedate, da ste v prisotnosti vojvode.
Mi oprostite?
Kako? Kako si lahko...
Conchita je vztrajala.
Če bi vedel, da bo Nan St. George tu, bi si nataknil čelado.
Pozdravljena.
Vrt sem si želela ogledati.
Včasih potrebujemo premor.
Pogrešal sem te.
Naju sem pogrešal.
Pogrešal sem tvojo bližino.
Pogovor s teboj.
- Vem. Od Minnie nisva... - Najina deklica.
Otroka imava.
Otroka.
Conchita, izvediva tvoj plesni gib. Seadown me sploh ne opazi. Prosim?
- Dajva, skupaj. Prosim. - Pijana si. Prav.
- Plesni gib bova izvedli. - Conchita, videli smo že. Pridi.
Plesni gib bova izvedli.
- Ja. - Bova, Conchie?
Ja.
Še kar ne gleda.
Nalijva ti pijačo. Še vedno si najlepša, ja?
Ni čudovita?
Družba, čas je za skrivalnice.
Mabel! Mabel! Mabel!
Skrivalnice se gremo! Ti se najboljše skriješ, zato se prva skrij! Pridi!
Pridi.
Se je kaj...
Se je kaj zgodilo, odkar sva se nazadnje videla?
Kako to misliš?
Mirnejša si.
Edini si opazil.
Kako si ti? Glede na mamo in vse.
Oprosti, nisem tako mislila. Kako si?
Ljudje živijo naprej.
Težko jih je gledati, kako se smejijo.
Ja.
Ko pomislim, da vsi plešejo, se šalijo in pogovarjajo
o siru ali čem...
Rada imam sir.
- To je seveda slab primer, vendar... - Ja.
Ko mame kar naenkrat ni več...
Včasih me kak spomin preseneti.
Biti brez mame...
Ja.
- Jinny? - Ne vstopaj.
- Nisi se zaklenila. - Bi te oviralo, če bi se?
Si... Zaradi Seadowna in vsega?
V redu je.
On je mene prosil za ples. On je prosil mene.
- Ne bi privolila, če bi mislila, da sta... - Seveda ne. V redu je.
Najino prijateljstvo mi je najpomembnejše.
Nisem zaročena z njim, kot me mati kar naprej opominja.
Nikoli ne vemo, mar ne?
Nikoli ne vemo.
Kaj če je to najina ljubezenska zgodba?
Moja in njegova.
Od Seadowna je odvisno.
V Angliji ne marajo predrznosti.
On se bo odločil.
Odvisno bo od tega, ali ga zanimata lepota in očarljivost ali...
Ali kaj?
Ali karkoli pač ti ponujaš.
Dekleti, skrivalnice! Kje sta?
Mabel iščemo. Dekleta, začeli bomo!
Mabel, prihajamo.
- Spodaj. - Daj no.
Lizzy, kje je tvoja poredna sestra? Je ne moreš nadzorovati?
- Mabel je kraljica skrivalnic. - Je šla gor?
Pozdravljeni.
- Pretvarjam se, da iščem vašo sestro. - Mar res?
V resnici sem iskal vas.
Mogoče bi morala skupaj iskati.
Tudi jaz imam rad mir.
Ugotovila sva, vsaj upam, da imam rad metanje čevljev v torte,
plezanje iz zgradb in ostalo. Zelo rad.
A tudi sprehajanje in umirjenost sta...
Že dolgo nisem plezala po zgradbah.
- Bi se Mabel skrila tu? - Poglejva.
Ni je.
Boste zaprli vrata?
Našla si me.
Tja se usedi.
- Prideš bližje? - Sleci obleko.
Ta obleka ni moja.
- Nismo vedele, da bo... - Si želiš?
Sleci jo.
Počasneje.
Zdi se mi, kot da Conchita in ostale govorite čisto drug jezik.
Glasne smo.
To je Conchitin jezik.
Neustrašna je.
Čudovita je.
Jo sovražiš?
Ne.
Najbrž pa ne razume, ko se nekdo odloči biti sam,
kot ne razume, kaj je lord.
Richard?
Samo moški je.
Conchita je, kar je.
Težko je vedeti, kaj to pomeni.
Mislim, da nekega dne preprosto dojameš.
Je bila to tvoja sestra?
Ona tekmuje z Jinny za tvojega brata.
Za Seadowna? Ne poznata ga.
Menda je uganka.
Pošast je.
Ne premikaj se.
Po tvojem odhodu je London postal dolgočasen.
Mar res?
Zelo.
Oseba, s katero sem želel uživati v njem, je odšla.
Tista oseba z plesa morda ne obstaja več.
Pozdravljeni.
- Skrij se. - Vas sem iskala.
- Kakšne igre so to, Laura? - Gardedama se ne igra.
Kaj delaš?
Rekla si, naj se skrijem.
Mahaš komu?
- Misliš to? - Ja.
Tako stojim, ko sem sproščen.
Ležeren si.
- Ti pomagam? - Ja, prosim.
Oprosti.
Zakaj?
Vedno se ti želim opravičiti.
Ker si se zataknil za špalir?
Nisem še spoznal osebe, s katero sem lahko tako iskren.
Ni to nenavadno?
Greva v posteljo?
Predlagam nekaj boljšega.
- Kaj je boljše od postelje? - Pridi.
Kaj je narobe?
Jinny je nekaj izblebetala in...
Nedojemljivo je in ne vem, kaj naj.
Lahko pomagam?
Nihče ne more.
Nikomur ne smem povedati,
sicer bodo imeli slabo mnenje o meni.
Gotovo ti je jasno, da imam zelo visoko mnenje o tebi.
Poleg tega vem, kako je biti na slabem glasu.
Kaj res?
Vsi smo naredili kaj, na kar nismo ponosni.
Moja mati ni moja mati.
Vse skupaj je trapasto.
Nisem oseba, za katero sem se imela.
Mati...
Ga. St. George je odpustila mojemu očetu,
tako vsaj pravi, in me vzela za svojo.
Ne poznam celotne zgodbe.
Jimmy je izblebetala. Ves čas je vedela. Vsi so vedeli.
To je skoraj najhujše.
Laganje. Zarota. Vsi oni.
Tvoje rojstvo torej ni bilo... Tvoji starši niso bili...
Ljudje bodo obsojali, ker to pač počnejo,
a mene motijo skrivnosti. Že vse življenje mi to prikrivajo.
Spomnim se deklice v Saratogi. Ime ji je bilo Amy Fairchild.
Bila je izvenzakonska. Grdo so jo zmerjali.
K temu so pripomogli tudi njeni večno neurejeni lasje.
Ob omembi njenega imena so se ljudje začeli pačiti.
Na zabavah je sedela ob strani in nihče se ji ni hotel približati,
saj smo vsi vedeli, kakšno bo njeno življenje.
Nikoli ne bi mogla biti normalna. Zdaj pa... Zdaj sem to jaz.
Jaz sem Amy Fairchild.
Včasih se mi ne ljubi urediti las,
drugič pa se več ur ukvarjam z njimi. Različni smo si, kajne?
Oprosti, ne bi smela...
- Nisem hotela, da... - Seveda ne.
V redu je. V redu je.
- Bi šla? - Ja, pozno je že.
Iti moram. Ja, mislim...
Mislim, da bi morala.
Lord Seadown je šel v posteljo.
Sporoča, da se bosta videla pri zajtrku.
Gibe si vadila.
Anglija je končno takšna, kot sem upala.
Nočem biti Amy Fairchild.
Torej ne bodi.
Saj imaš krtačo za lase, kajne?
Malce si...
O, Nan.
Zdaj vsaj obe veva. Zelo mi je žal.
Ni mi samo malo žal, temveč zelo.
- Tako zelo, da mi gre na jok. - Ne joči,
obleko si boš uničila.
Kdo je moja mama?
Ne vem. Res ne vem.
Obstajalo je pismo.
V očetovi mizi sem iskala bonbone.
Samo delčke sem prebrala. Nisem videla imena,
samo žaljivke za očka in...
dogovor o plačilu.
Kupila sta me?
Mati je skoraj znorela, ko me je videla s pismom.
Nan, resno mislim, če ji poveš, bo...
Ne bom.
To obdrživa zase, prav? Velja?
Nikomur ne povej, pa bo vse tako kot prej.
Žal mi je, Nan.
- Jutro. - Jutro.
Jutro.
Ko si zdoma, ni nič resnično.
Vedel sem. Poznal sem grozno resnico.
Pred poroko sem sumil, da se bom moral opravičevati zaradi Conchite.
Moral bi upoštevati ta občutek. Obstajajo ženske in soproge.
V New Yorku je bilo enkratno, a ni bilo resnično.
Pretvarjala sva se, vsak dan.
V resničnem življenju pa... Mislim, da ima mati prav.
Conchita se ne znajde tu.
Nikoli se ne bo.
Je pa kot odvisnost.
Vedno jo bom ljubim. Nikoli je ne bom nehal.
Kako bi lahko? To je kot dihanje.
Nan, dragica.
Sinoči...
si videla Dickov obraz, ko sem plesala?
Všeč mu je bilo, kajne?
Kaj je narobe?
Nisem ena tistih, ki hočejo, da opazi nove rokavice.
Seveda ne.
Ali me ljubeče opazuje, ko spim.
A sama opazujem svojo punčko, ko spi.
Groza.
Odkar se je rodila, sem čisto zmedena.
Potrebuje me, a mi ne pustijo, da sem z njo.
Poleg tega me vse boli in počutim se tako...
- Si se pogovorila z Dickom? - Hočem, da si me želi, ne pomiluje.
Nikakor pa nočem, da se me sramuje.
Ne bi šla v Cornwall, če me ne bi prisilili.
Vem. V redu? Vem.
Nov načrt potrebujem.
Do takrat se bom samo smehljala. Ne sme videti, da sem prizadeta.
Nan, poslušaj me.
Ko se boš začela ozirati za snubci, če se kdaj boš,
poskusi najti nekoga, ki noče, da se pretvarjaš.
Ki mu lahko zaupam svoje skrivnosti.
Ki posluša.
In razume, kaj moram slišati.
Rada te imam, Nan, a boš najbrž morala znižati pričakovanja.
Čisto malo.
Se lahko pogovoriva?
V redu je. Nisem jezna.
Ne, ne mislim...
Ni važno. Res ne.
- Seveda je izbral tebe. - Ni. Ni me izbral.
Nič se ni zgodilo.
- Nikoli ne bo nič... - Konec je.
- Šokantno. - Ni slabo.
Penina. Enajst je, dovolj dolgo smo čakali.
- Ja. - Bravo.
Prehitro se je zgodilo!
Si videl, Dick?
Žal me soprog ne zna zadovoljiti,
kar zadeva jutranjo penino.
Gdč. St. George.
Smem?
Gdč. St. George, z užitkom sem se spoznaval z vami v teh tednih.
Dolgo sem čakal, da spoznam nekoga, ob katerem bi pomislil na zakon.
Bi...
Bi se poročili z menoj?
- Resno misliš? - Popolnoma.
- Potem ja. - Ja?
Bi. Poročila bi se s teboj.
V redu je.
Me boš zasnubil še enkrat, da bo mati slišala?
Nan.
- Čestitam. - Presenečenje.
Nan, poročila se bom!
- Conchita. - Čestitam!
- Soprogi bova. - Marička.
Jinny.
Zelo sem vesel, da si si spet podobna po sinočnjih traparijah.
- Ja. Spet sem normalna. - Dobro.
Penina.
Svakinjo bom imela. Z Jinny bova sestri.
- Si prepričana... - Upam...
Čestitam, Jinny.
Lord.
- Oprosti, ker... - Ne.
Ti oprosti.
Oprosti mi.
Ampak poslušaj.
Po vsem se sprašujem, ali Seadown...
Zanima me, ali...
Ko si predstavljaš, kako je biti poročena z njim.
- Ko bom poročena z njim, ti bom poročala. - Dobro.
Si prepričana?
Čisto zares?
- Sinoči se ni nič zgodilo. - Nič.
Tako si rekla.
Samo...
Nočem, da si razočarana.
Ne uniči mi tega, Lizzy.
Običajno Nan vse pokvari, zdaj pa je naravnost čudovita.
Ne moreš biti vesela zame?
Vsaj danes?
Theo!
Pozdravljena.
Pozdravljen. Kaj delaš tu?
To mi res ni podobno.
Izsledil sem te vse iz Cornwalla.
- Dobiva se pri vratih. - Prav.
Gospod, gospa, morata priti! Kočija vojvode Tintagelškega je na dovozu.
Vojvode? Kaj dela tu?
Uboga Jinny. Pride ravno takrat, ko se zaroči z drugim.
- Gremo, hitro! - Gremo.
Zakaj bi vojvoda prišel sem?
Kje je Nan?
- Marička. - Pridi.
- Kako si? - Dobro. Zdaj veliko bolje.
- Komaj sem te našel. - Ja.
Kje si bila?
Tam, na prijateljičini zabavi brez konca.
Če bi bili tvoji prijatelji zdaj tu,
kako bi me predstavila?
Kot prijatelja umetnika, ki se rad potika ob živih mejah.
Lahko bi me dala aretirati.
Morda, a sem...
Izredno sem te vesela.
Najprej se sprehodiva, potem pa morda pokličem policijo.
Nan, moram... Prosim.
Rekla si, da bi rada za vedno ostala v Cornwallu.
Res sem.
- Ne zmeniš se za pomp. - Niti malo.
To se mi zdi zelo nenavadno.
Dekleta, ki jih spoznam, ne govorijo tako svobodno ali strastno.
Ne bi me marala, če bi bil samo umetnik.
- In še slab zapovrh. - Čudovit umetnik si.
Dejstvo je...
Moram spregovoriti, preden pridejo in vse uničijo.
Lahko bi se pretvarjal, da potujem mimo ali da sem očaran nad vrtovi.
Po resnici sem se ob zori odpravil iz Tintagela
z določenim namenom.
To je seveda trapasto. Opravičujem se, ker tako hitim.
Vendar moram.
Zdi se mi nujno.
Menim, da si izjemna. Resnično izjemna.
Na plaži se je med nama...
Mislim, da si tudi ti čutila.
Morda.
Če se strinjava, da lahko vedno plavava v morju,
se skrivava pred nesmiselnostmi, se ne zmeniva za mnenja drugih...
Bi se poročila z menoj?
Prevedla Nena Lubej Artnak