Херцог английски, първи хубавец.
Коя ще бъде неговата херцогиня?
Нан!
О, херцогиня Нан, о, херцогиня Нан!
"Да се омъжа? Не. Постой, той бил херцог?"
Кончи, престани. - "Тогава ще го взема!"
Изобщо не е така. Не знаех, че е херцог. - Не знаела, че е херцог.
Мислела го за художник. Защо не каза? - Сериозно, стига вече.
Как да го взема? Срещала съм го само два пъти.
Почти не ме познава. Нищо не знае за мен. - Опознаването започва след сватбата.
Бракът е...
Не го подценявай. - По-скоро го надцених.
Откакто ми предложи брак, само претеглям нещата.
Не мога да стана херцогиня. - Посочи ми основателна причина.
Какво представлява херцогинята?
Просто Тио се появи и...
се почувствах...
Разпалил е чувства! - Стига де!
Сякаш мога да избягам и когато съм с него,
мога просто да забравя коя съм. - Ще ти кажа коя си.
Момиче, заради чийто налудничав годеж сме поканени
на личния бал на херцогинята на Тинтажел. Представяш ли си!
Лизи ще откачи. Още ли няма писмо от нея?
Как така не каза на никого защо се прибира?
На тръгване за кораба беше пребледняла. Необичайно е за Лизи.
След няколко седмици ще сме заедно у дома.
Джини мисли, че отиваме в Ню Йорк за сватбата й,
но аз през цялото време ще гушкам Лизи,
а също и пудела, и ще се правя, че Англия не съществува.
Момичета! Вижте!
ПО РОМАНА НА ЕДИТ УОРТЪН
Кажете сбогом на Кончита.
Отново ще играя ролята на послушна и скромна.
Кончи, да не би... - Естествено. Аз съм идеалната съпруга.
Г-це Сейнт Джордж? Херцогинята ви кани на следобедна среща в гостната.
А това е от херцога.
ЗА НАН
Кончита!
Вече си тук. Ела да видиш как е вътре.
Не понасям да виждам Кончита...
Нан?
Здравей.
Значи не си художник?
Боя се, че те сварих неподготвена в Рънимийд.
С това, че тайно си херцог?
Да, херцог съм.
Най-накрая разбрах.
И исках да ти кажа...
Когато ти предложих брак, исках да мислиш само за това,
а не какви титли имам.
Това представлявам аз.
Но се опасявам, че си имам цена.
Трябва да преживеем бала довечера, цялото представление.
И ако после решиш, че този живот не е за теб...
откажи предложението ми.
Сериозно ли? - Няма да се отрази на репутацията ти.
Боя се, че няма как да забравим за титлата ми.
Но ако позволиш, искам да ти покажа цялата картина.
За да направиш осведомен избор.
Да стана херцогиня.
Да бъдеш с мен.
С онзи, който съм в действителност.
Да биеш толкова път, за да пиеш чай в чужда къща.
Балове.
Безкрайни ненужни разходи, водещи до неизбежно разочарование.
Значи също като брака? Или като да си родител.
Закъсня само два часа.
Панделки ли си купуваше или танцува с лакеите?
Най-сетне се възцари спокойствие, Ричард. Най-накрая я укроти.
Браво на теб.
Всичките ти приятелки ли ще дойдат довечера?
Едната отпраши за Ню Йорк с майките.
Красавицата. Явно не можа да каже нищо смислено.
Важи за всички тях.
Лизи се върна в Ню Йорк, но останалите са поканени, така че да.
Кончита, тя е тук! Джини! Джини дойде!
Как търпи херцогинята това варварско нашествие!
А ние как го търпим? - Дано момичето на Сийдън е по-кротичко.
Ще стискаме зъби и ще си мислим за парите й.
Ако се стигне дотам. Може само да си играе с нея.
Да ви представя лейди Сийдън.
Оженихме се тайно. Представяте ли си! - Не.
Не ни се чакаше. - А сватбата в Ню Йорк?
Майка ти огледа всички катедрали в Манхатън.
Знам, но когато знаеш какво искаш...
Любовта не е показност и суета. Това осъзнахме.
Най-важни сме ние. - Романтиката.
Лорд и лейди Сийдън.
Честито! - Божичко, честито!
Радвам се. - Честито.
Благодаря, Кончита.
Честито.
Оженили се тайно? Що за театър!
Изглеждаше щастлива.
Всички са щастливи цели три секунди след сватбата.
С Дик седмици наред се гледахме, докосвахме се, или и двете.
Но щом Джини иска да... - Повярвай, не е важно какво искаме.
Ако беше така, щях да съм в Ню Йорк, заобиколена от мъже,
сметанови торти и пудели.
Но тайна сватба... Никога не бих очаквала Джини да...
Приготвих й шишето, лейди Марабъл. - Благодаря.
Нещо друго? - Не, свободна си. Ти си ангел. Благодаря.
Мислех, че поне ще одобрят, че наех г-ца Тествали,
след като са я ползвали, но не харесват нищо, което правя.
А мислиш ли, че Джини е щастлива? - В това семейство само гледаш да оцелееш.
Открих как да стане.
Като си мълчиш. Не се обаждаш, не изказваш мнение.
По-добре самотна и одобрявана, отколкото самотна и презирана.
Сякаш светлината в душата ти е угаснала.
Да, но когато е угасена
и всичко потъне в мрак,
не е нужно да се извиняваш.
Пък и не съм сама. Имам си детенце. А сега Джини ми стана етърва.
Но я чака цял живот с него, а почти не го познава.
Още ли говорим за Джини? Да вземем шишето.
Простете. Тук ли е Джини?
Не сме подготвени за гости.
Просто... Ще има обиколка на замъка и реших да проверя дали Джини иска да...
Ще се видите с нея на бала.
Добре, благодаря.
Ще се видим довечера!
Родителите ти са толкова...
Имат високи стандарти, но ти ще ги покриеш,
лейди Сийдън.
Какво е да си тъй съвършена?
Не мислех, че съм съвършена, докато ти не ми каза.
Е, старая се с всички сили.
Старанието ти е от нещата, които най-много харесвам у теб.
Съсредоточеността ти. Нека другите се перчат като пауни.
Тук има такава великолепна красота.
Напълно съответства на душата ти.
Разбира се, и отвън си първокласна.
Джеймс, представяш ли си да не бяхме се срещнали?
Не.
Колко години не сме се познавали...
а сега си моя.
Моята Джини.
Прекрасна гледка.
Реших да поседя малко тук.
Какво четеш?
Книга.
Чувала съм за това нещо.
Чу ли за Джини и Сийдън?
Майка ти не е ли... - Естествено, ужасена е от бързината.
Но нали трябва да плаща сметките.
Виж ти. Семейството ти отчаяно се стреми приятелките ми да се чувстват безполезни,
а всъщност гледат да оженят братята ти. Да се опитаме да се радваме за тях.
Влез.
Анабел. - Радвам се, че съм тук, Ваша светлост.
Дали? Не умираш ли от страх?
Може ли и да се радвам, и да ме е страх? - Както и трябва да бъде.
Не съм ходила в Америка. Струва ли си?
Да, страната е хубава... - Ще те прекъсна.
Ужасно съм заета, далече е, нека бъдем реалисти.
Какво харесваш у сина ми?
Да, почти не го познаваш.
Бракът е достатъчно стряскащ.
Ако младите знаеха точно колко, духовенството щеше да пусне кепенци.
Синът ми почти не те познава, но е безумно влюбен в теб.
Така ли каза?
През последните десет години всички девойки от висшето общество
го преследват на всяко събиране.
На бала, който устройвам в края на сезона, нито веднъж не е довел гостенка.
Не се е усмихвал както при споменаването на името ти.
Какво ще облечеш довечера?
Може да се вълнуваш от световните проблеми
и да се прехласваш по хубавите рокли. - Съгласна съм.
Ще облека синя рокля, с цвят на метличина.
Има красива декорация от тук до тук.
Очарователно. На 19 години носех рокля със същия цвят на бала в Дорчестър.
Бащата на Тио ме оприличи на синчец.
Сега бих приличала на син кит, но ти си млада.
С възрастта и мъдростта идват много предимства,
които са за предпочитане пред тънка талия и лице без бръчки. Ще видиш.
Да носиш тази титла...
не е лесно за всекиго.
Не е лесно и за Тио, разбира се. Противна му е, иска само да рисува.
Помолих го да ме нарисува с блясък в очите, но не пожела.
Ала мисля, че ще сложи блясък в твоите очи.
Върви, за да си довърша питието.
Ваша светлост, ако позволите,
виждам в очите ви блясък, който се дължи на вас, а не на някой мъж.
И смятам, че ако облечете синята рокля, пак ще приличате на синчец.
Грешиш, уверявам те. Синчецът свежда глава. С това е прочут.
Може и да съм свеждала глава, когато бях 19-годишна,
но вече съм херцогиня и главата ми е винаги изправена.
И твоята трябва да е гордо вдигната. Поне на публични места.
Тези портрети са на предци от рода Тинтажел, които...
Колко пъти си идвала тук? - Идвам всяка година.
А сега ще видим столовата, където семейството...
Вечеря? Пързаля се по масата?
И в Ню Йорк имаме замъци, нали знаеш? Построиха в Сентръл Парк преди години.
Този откога е? - Построен е през 1342 г. Първоначално.
Добре.
После ще видим стаите за посещения на високопоставени лица.
И останалата част от замъка съществува.
Но тук поне мога да се преструвам, че я няма.
Може да се нарече убежище, предполагам.
Място, където да размишлявам.
Или да не изпитвам абсолютно нищо.
Понякога са еднакво примамливи.
Общо взето не рисувам хора.
Все едно се движи.
Само цветове върху платно.
Ако се опитам да положа цветове върху платно...
ще стане...
Опитай.
Не знам какво е, но може да е...
змия.
Или червей, не знам.
Нали не рисуваше хора?
Ти си нещо повече.
Пейзажите тук са много красиви.
Когато бях отседнала наблизо, се разхождах дълги часове.
Но едва бях започнала да...
Най-добрият начин да видиш всичко е на кон.
Яздите ли в Ню Йорк? - Не.
Но яздим в Саратога.
Спокойно, спокойно.
Няма нищо.
Какво... Защо сте...
Стой, стой. Хванете юздата...
Знам как се хваща кон! - Бяхте в беда.
Не съм от онези, на които трябва да им се помага да слязат.
Да не пострада? - Не. Нищо ми няма.
Мислех, че ще закъснееш. - И да пропусна да ми покрещят?
Нан, това е Гай Туорт, най-добрият ми приятел.
Как си? Майка ми говори само за теб. И за Нан.
Да, сигурно иска да научи всичко за Нан.
Джини я чака сурово пробуждане. Това семейство не харесва никого.
Дори себе си. Нан, дали Дик ще хареса прическата ми?
Мога да бъда и красива, и послушна, нали?
За г-ца Сейнт Джордж от херцогинята.
ЗА ДА ДЪРЖИШ ГЛАВАТА ИЗПРАВЕНА
Сигурно е стара като Библията.
Да видим.
Е, малка Нан, как върви отказването?
Май за първи път си по-натруфена от мен.
Мислела ли си, че ще дойде такъв ден? Ще бъде толкова...
Родителите ми питат ще пийнем ли нещо с тях на терасата.
Питали са за мен? - Разбира се, лейди Марабъл.
Божичко, получава се. Вече не съм най-ужасната им снаха.
Късмет.
Нан? Къде ми е гривната със смарагди? - Боже, ето те! Влизай.
Най-сетне! Джини. - Помолих те да я върнеш.
Щастлива ли си? Истински? - Какво? Разбира се, нали се омъжих.
Мама ще побеснее, но поне няма да носиш кораловата рокля.
Беше оранжева и с нея щях да приличам на лук,
но щях да я облека, защото знаех, че го искаш.
Скъпа, знам, че имаш прекрасна връзка с херцога,
но когато истински обичаш някого...
Обичам теб. - И аз обичам теб.
Но точно това искам.
Ами ти? С Тио ще се...
Как да мисля за брак с него...
когато съм...
Дори не знам коя е майка ми!
Никой не знае, значи и той няма да разбере.
Вирджиния?
Ще поговорим утре, нали?
Обещавам. Или по-късно. Обещавам да поговорим по-късно.
Дали са ви жълтата стая.
Както и трябва, разбира се. Сега сте много по-важна от мен.
Макар и не толкова облечена.
Съжалявам, просто ще...
Е, ще му кажете ли?
На Тио, за майка ми?
Вероятно сте забелязали, че е херцог.
Това никак не му харесва, но спазва правилата, Нан.
Херцог да се ожени за... - Момиче като мен.
Не би могъл. Ще стане за посмешище.
Ще загуби всякакво доверие и авторитет.
Вие не сте ли му казали? - Не.
Защото хората бягат от мен.
През целия си живот не съм го лъгал. - А тази вечер?
Г-н Туорт само...
Ако искате да знаете нещо друго за жълтата стая, питайте.
Аз съм наблизо.
Добре си решила да й донесеш рокля. Да, добро решение.
Изпъни раменете, момиче. Назад.
В идеалния случай - чак до лятото на 1879 г.,
когато още имахме надежда да те омъжим.
Чудя се от кои американки ще излезе тя.
Бурно море, всяващо страх?
Или стихнал вятър и плитки води?
Вече сме сестри, нали? Късмет.
Разбирам, че е обичайно
родителите да са разочаровани, че синът им се е оженил тайно.
Голямо тържество ли искаше, майко? Пищно публично честване на любовта?
Знаеш, че сватбите ме изтощават. - Дълги, скъпи, шумни.
В този случай сме разочаровани,
защото смятахме, че Вирджиния е по-различна от приятелките си.
Лейди Бритълси, единствената ни цел бе да ви спестим суетата на пищна сватба.
Уверявам ви, че не ми е присъщо да разигравам театър.
Като съпруга ще се стремя да избягвам показност
и да оправдавам очакванията ви, както и тези на съпруга ми.
Затова смятам, че съм напълно различна от останалите.
Не се перча като паун.
Спокойно море, ахой.
Казват, че сме закъснели.
Тогава да побързаме.
Недей.
Казах ти. - Аз казах в Англия.
Никоя в Англия не ми е интересна.
А аз казах, че някоя ще промени мнението ти.
Не сме уточнявали континента.
В такъв случай ти благодаря, задето си разбрал, че съм глупак.
То се знае.
И че огледа много от кандидатките вместо мен.
Но как имаш такъв успех, като не можеш да си вържеш вратовръзката?
Онзи уикенд в Рънимийд.
Двамата с Нан си поговорихме. - Не е ли изключителна?
Движенията й са толкова неочаквани.
Забелязал ли си? - Ами...
Нямам предвид грациозни.
Всъщност невинаги е грациозна. - Не, за бога. Тя е...
Много е хаотична.
Да. - Но виждал ли си я на кон?
Тя изпълва пространството - смее се, мисли, изненадва ме.
С нея си поемам дъх.
Толкова е забележителна.
Е, вече я познаваш. - Бегло.
Макар да чух, че си й предложил само след три минути.
Можеха да са и две.
Просто...
Брак.
Погрижи се да научиш всичко възможно за нея.
Роклята ми е толкова тясна. - Ослепителна си.
Ти също. - Знам, но никой не ме поглежда.
Какви ги върша? - Моля?
Преструвам се пред всички. - Какво значение имат другите?
Нан, харесваш ли го?
Мисля, че да.
Да.
Нан. - Къде е Джини?
Нан, чуй ме. Нан.
Анабел!
Тази вечер важната не е Джини или Кончита. Важната си ти.
И знаеш ли какво?
Няма нищо лошо да решиш, че изключително ти харесва.
Позволено ти е да блестиш.
Може би си родена за това.
Нали?
Г-ца Анабел Сейнт Джордж.
Американка. - Да. Но все пак е прекрасна.
Перфектната херцогиня. Достатъчно дълго чакахме.
Прекрасна си. Противно ли ти е?
Да съм прекрасна ли? - Сигурно са ти го казвали.
Не. Противно ли ти е всичко това?
Още не знам. А на теб?
Не и тази вечер, което е нещо ново.
Ти сякаш правиш всичко несравнимо по-добро.
Слава богу! Някой, когото не презирам.
Защо не танцуваш? - Чаках вас.
Същият като майка си.
Тя би танцувала. - Да, нали?
Е, каква е присъдата ти?
Нан ще изненада всички ни.
Всичко се променя, нали?
Да, така е.
За бога, хайде да пийнем нещо.
Най-странната вечер в живота ти?
Да, и само отчасти защото си толкова примерна.
Аз съм най-досадният човек тук. Конкуренцията е жестока.
Предложих на момичето чай.
Не се интересувам от онези модерни междинни хранения.
Обядваш обилно, за да издържиш до вечеря. Нелепо е.
На Джини всичко й се удава толкова лесно.
На теб също.
Нан, накрая май ти ще се уредиш с живот мечта? Типично за теб.
Майка ти смее ли се? Наистина се смее!
Още малко и ще започнат да си сплитат плитки.
Не се измъчвай. Джини просто е различна. - Да, не е паун като някои.
Има ли птица, наречена подлец? - Ако има, не живее в Англия.
Какъв късмет за нея.
Имах предвид, че е различна от... - Мен?
Най-сетне си го осъзнал, нали? Очевидно е.
Джини е същата като всички вас. - Не, нямах предвид...
Има закуска и вечеря, но няма похапване в единайсет.
А вечерята... - Извинете.
...е към седем...
Някога ще ме харесате ли?
Опитах да съм себе си, опитах и да съм друга.
Има ли смисъл изобщо да опитвам?
Кончита, не повишавай тон, моля те. - Не съм повишила тон.
За първи път.
С какво Джини е по-добра?
Много бързо я приехте с тази руса коса и бледа кожа.
Всички вие.
Сигурна съм, че е просто. - Не приемаме тези обвинения, благодаря.
Може би ти мислиш така... - Всеки ден.
Но не и ние, разбери. Не обръщаме внимание.
Какви късметлии.
Кончита, ако питаш каква трябва да бъдеш тук, ролята ти е ясна.
Майка на здраво дете
и дъщеря на заможен човек.
Бурното море се върна, а?
Трябва ли да... - Не.
Когато поощряваме лошото поведение у децата,
им отнемаме всякакъв стимул да пораснат.
Кончита!
Изглежда ужасно, нали?
Отвратително.
Цяла вечер страниш от хората. Забавлявай се.
Хайде, ела.
Защо си тръгна?
В Рънимийд.
Разбирам защо, но...
Как можа?
След като ти казах нещо толкова важно за мен.
Нещо толкова значимо.
Мислех, че мога да ти се доверя.
Всъщност бях уплашен.
Ако е било толкова шокиращо и не можеш да понесеш срама ми...
спаси Тио.
Трябва да го сториш.
Кажи му.
Защо да мълчиш?
Къде е Ричард? Кончита изчезна.
Кончита! - Точно това иска тя. Кончита не се губи.
Кончита! - Към скалите ли тръгна?
Иска да привлече внимание. - Нан, аз съм неин съпруг.
Длъжен съм да й го дам.
Кончита! - Остави го.
Тя никога не е в беда. Само се преструва.
Кончита!
Можех просто да си легна.
За малко да го направя. Но ако си бях легнала...
сигурно веднага щях да стана пак.
Кончита!
Кончита.
Съжалявам. Ужасно съжалявам.
Защо съжаляваш?
Аз съжалявам.
Права си за семейството ми. За отношението им към теб.
Обичам те.
Чух те в Рънимийд.
Каза, че на този свят има жени и съпруги.
Кончита.
Искам да си и двете. Но и да бъдеш каквато си.
Да заминем за Ню Йорк.
Ще ни е добре, нали? - Да.
Да избягаме за малко. Само тримата. - Добре.
И да не забравяме кои сме.
Започвам да се притеснявам.
Колко време мина? Трябваше да отидем...
Кончита, добре ли си? - Жива е.
Добре е. - Скъпи, не съм ли винаги добре?
Ще успокоя другите.
Благодаря ви.
Ще кажа да ти приготвят гореща вана.
Още вода ли? Ще се удавя.
Скъпа, дано не си се притеснила.
За мен ли говориш? - Дик изтича след мен и ме намери.
Явно още говорим за теб. Не се ли уморяваш постоянно да те търсят
или да те гледат? - Какво да сторя, като ме търсят?
Да не хукваш посред нощ и всички да си мислят, че си паднала от скала.
Това трябваше да е моята вечер.
Ако дори си счупиш нокът, ти се притичвам на помощ.
Но ако имам проблеми... - С кого имаш проблеми?
С херцога и огърлицата от майка му?
Откъде ще знаеш! Никога не говорим за мен, само за теб!
Никога не съм наясно какво искаш и какво - не.
Не искаш да си херцогиня, а ако ти се пречкам, се ядосваш?
Аз поне знам коя съм. - Честито, че си го разбрала.
Но не е ли ужасно да се блъскаш толкова
и накрая да разбереш, че си жадна за внимание нещастница!
Липсва ми моят дом.
Съжалявам.
Всъщност се прибирам у дома.
За вече състояла се сватба.
Трябва да видя майка си.
Но няма да й кажа нищо от онова, което искам,
а ще й заявя, че няма да се омъжа за херцога
само защото не опазих тайната.
Ще си прекрасна херцогиня.
Значи няма да кажеш?
Не, защо да го правя?
Защото е най-старият ти приятел.
А ти си най-новият.
Дори още не е късно.
Можем да си вземем бутилка.
И все пак си тръгна от Рънимийд.
Все пак си тръгна.
Дори не можах да се сбогувам.
Нан ще помисли, че... - Ще им пишеш.
Ето те. - Здравей.
Дори майка ми си легна.
На мен не ми се спи.
Да, моля.
Много искам да се омъжа за теб. - Сигурна ли си?
Когато се срещнахме, не знаех истината за титлите ти.
Но усещах, че знам истината за теб.
А ти не знаеш цялата истина за мен,
но в любовта е важно не това, а останалите неща. Най-важното...
трябва да сме ние двамата.
И ще имаме всичко това, нали? И картините. - Моите - едва ли, но може да напредна.
Най-важното е, че...
Ще имам теб.
Да, ще ме имаш.
Но преди сватбата и всичко останало
ще отида в Ню Йорк, защото трябва да говоря с майка си.
Но щом се върна, ще можем... - Може ли да дойда?
Искам да видя небостъргачите и Сентръл Парк.
Но най-вече искам да се запозная с майка ти и баща ти.
Няма да се натрапвам. Само искам да съм наблизо.
Да те опозная истински.
Нан.
Не танцувахме всички заедно, но аз все пак ще танцувам.
Ако трябва и сама.
Искам целият ни живот да е като в Рънимийд.
Не и аз. Прекарах цялата нощ на покрива с Гай Туорт.
Плаших го, докато накрая избяга. - Не си го уплашила твърде много.
На следващата сутрин се върна на кон.
Гай ли?
Да. С Джини бяхте залисани с брачните предложения,
без да разбирате какво е херцог, но, да, Гай Туорт беше там.
Иска ми се всяка нощ да е като в Рънимийд.
Лека нощ, херцогиньо Нан.
Превод на субтитрите Живко Тодоров