Krásny chlap Ten vojvoda Angličan
Kto bude jeho vojvodkyňa?
Nan!
Vojvodkyňa Nan, vojvodkyňa Nan
„Nikdy sa nevydám Počkať, je vojvoda?“
- Conchie, prestaň. - „Tak môžem“
Nie je to tak. Nevedela som, že je vojvoda.
Nevedela, že je vojvoda.
Myslela si, že umelec.
- Prečo si to nepovedala? - Stačí. Vážne.
Ako si ho môžem vziať? Stretli sme sa dvakrát.
Sotva ma pozná. Vôbec nič o mne nevie.
Drahúšik, spoznávanie sa začína po svadbe.
Manželstvo je...
Nepodceňuj ho.
Ja ho skôr preceňujem.
Preceňujem ho celý čas, odkedy ma požiadal o ruku.
Nemôžem byť vojvodkyňa.
Povedz jeden dobrý dôvod prečo nie.
Kto je vlastne vojvodkyňa?
Ide o to, že Theo sa zrazu objavil...
a cítila som pri ňom...
- Cítila si pri ňom! - Prestaňte.
Akoby som mohla ujsť. A keď som pri ňom,
mohla by som... Môžem takmer zabudnúť, kým som.
Poviem ti, kto si.
Si tá, vďaka ktorej šialenému zasnúbeniu nás pozvali
na súkromný bál vojvodkyne z Tintagel.
- Rozumieš? - Lizzy by bola nadšená.
Stále žiadny list?
Neverím, že nikomu nepovedala, prečo odchádza domov.
Keď odchádzala na loď, bola bledá ako stena.
Vôbec sa jej to nepodobá.
O pár týždňov budeme doma pri nej.
Chudinka Jinny si myslí, že sa vraciame na jej svadbu,
no ja sa budem celý výlet objímať s Lizzy
a pudlíkom a tváriť sa, že Anglicko neexistuje.
Dievčatá! Dievčatá.
PODĽA ROMÁNU EDITH WHARTONOVEJ
AMERICKÉ ARISTOKRATKY
Dievčatá, rozlúčte sa s Conchitou.
Vraciam sa do svojej roly. Poslušná a ostýchavá.
Conchie, si...
Isteže. Som dokonalá manželka.
Slečna St. Georgeová?
Vojvodkyňa vás dnes pozýva na stretnutie v salóne.
A toto je od vojvodu.
Conchita!
Si tu. Poď sa pozrieť dnu.
Nestrpím vidieť Conchitu...
Nan?
Dobrý deň.
Takže nemaľujete?
Bojím sa, že som vás v Runnymede prepadol.
Tým, že ste tajný vojvoda?
Som vojvoda.
Nakoniec som to zistila.
A chcel som povedať...
že keď som vás požiadal o ruku, mala to byť nevinná otázka,
nezaťažená ostatnými okolnosťami.
Toto som ja.
Avšak obávam sa, že aj to si vyberá svoju daň.
Musíme prežiť dnešný bál,
celé to predstavenie.
A keď potom budete mať pocit, že toto nie je život pre vás...
zasnúbenie musíte zrušiť.
Myslíte to vážne?
A nijako to nezasiahne vašu povesť.
Obávam sa, že mojim okolnostiam sa nedá vyhnúť.
Ale ak smiem, rád vám ukážem, čo všetko to skutočne obnáša.
Aby ste sa mohli skutočne rozhodnúť.
Či budem vojvodkyňa.
Či budete so mnou.
S mojím skutočným ja.
Taká diaľka, len aby sme pili čaj v cudzom dome.
Babráctvo.
Nekončiace sa zbytočné výdavky vedúce k neodvratnému sklamaniu.
Manželstvu?
Alebo rodičovstvu.
Meškáte iba dve hodiny.
Nakupovali ste stuhy či tancovali s lokajmi?
Aká úľava, Richard. Trocha pokoja.
Konečne si ju prinútil správať sa.
Výborne.
Prídu dnes všetky tvoje priateľky?
Jedna scupkala do New Yorku.
Tá pekná. Čo nemala čo povedať.
To môže byť každá.
Lizzy sa vrátila domov,
ale všetky ostatné sú pozvané. Takže, áno. Isteže.
Conchita, je tu! Jinny! Jinny je tu!
Ako môže vojvodkyňa tolerovať túto barbarskú inváziu?
A my?
Dúfajme, že Seadownovo dievča je trochu poddajnejšie.
Musíme zaťať zuby a myslieť na jej peniaze.
Ak to zájde tak ďaleko. Možno sa s ňou len zahráva.
Predstavujem vám lady Seadownovú.
- Utiekli sme sa zosobášiť. Verili by ste? - Nie.
Nevedeli sme počkať.
A čo New York a svadobné plány?
Tvoja matka zmerala každú katedrálu na Manhattane.
Viem. Ale keď sa rozhodneš, čo naozaj chceš...
Láska nie je o predvádzaní a rozruchu. To sme si uvedomili.
- Láska je o nás dvoch. - O romantike.
Lord a lady Seadownovci.
- Gratulujeme! - Och, bože. Gratulujem!
- Teším sa. - Gratulujem.
Ďakujem, Conchita.
Gratulujem.
Zosobášili sa? Hotové divadielko.
Vyzerala šťastne.
Každý je po svadbe šťastný tak tri sekundy.
S Dickom sme sa na seba pozerali,
dotýkali sa, alebo oboje celé týždne.
Ale ak Jinny chce...
Nejde o to, čo chceme, drahá. Ver mi.
Ak by sme mali, čo chceme,
bola by som v New Yorku v dome
plnom mužov, koláčov a pudlíkov...
Ale tajný sobáš? To jediné by Jinny neuro...
Pripravila som fľašku, lady Marablová.
Ďakujem.
- Ešte niečo? - To je všetko.
Ste anjel. Ďakujem.
Vieš, čakala som, že aspoň prijmú slečnu Testvalleyovú,
keďže jej služby využili aj oni.
No nepáči sa im všetko, čo robím.
Myslíš, že Jinny je naozaj šťast...
V tej rodine je najlepšou nádejou prežitie.
Ale ja som objavila tajomstvo.
Ticho.
Žiadny hlas ani názor.
Lepšie byť osamelá, no prijatá, než osamelá a osočovaná.
Akoby ti v očiach vyhasol život.
Áno, ale keď v tebe nič nesvieti
a všade je tma,
niet sa za čo ospravedlňovať.
A okrem toho, nie som sama.
Mám dieťa. A Jinny je teraz moja švagriná.
Ide o celý jej život a sotva ho pozná.
Stále hovoríme o Jinny?
Dáme ti fľaštičku.
Pardon. Je tam Jinny?
Na návštevy nie sme pripravení.
Usporadúvajú prehliadku zámku
a chcela som zistiť, či by Jinny nechcela...
Teší sa, až ťa uvidí na bále.
Dobre. Ďakujem.
Uvidíme sa večer!
Vieš, tvoji rodičia vyzerajú...
Majú vysoké nároky, ale ty ich viac než uspokojíš.
Lady Seadownová.
Aké je byť taká dokonalá?
Nikdy som sa za takú nepokladala, kým si mi to nezačal hovoriť.
Teda, robím, čo môžem.
Tvoja snaha je jedna z vecí, ktoré na tebe milujem najviac.
Tvoje dokonalé sústredenie.
Nech sa iní trápia tým, že sú ako pávy.
Taká veľkolepá krása.
Úplne sa vyrovná tomu, čo je tu vo vnútri.
A, samozrejme, aj vonkajšok je na svetovej úrovni.
James, vieš si predstaviť, že by sme sa nestretli?
Nie.
Všetky tie roky, ktoré sme sa nepoznali...
A teraz ťa mám.
Svoju Jinny.
Pekný výhľad.
Prišla som si na chvíľu posedieť.
Čo čítaš?
Knihu.
Áno, to mi niečo hovorí.
Takže, Jinny a Seadown. Počula si o tom?
Je tvoja matka...
Prirodzene zhrozená tou rýchlosťou.
Avšak účty treba platiť...
Páni. Tvoja rodina sa tak zúfalo snaží, aby sa moje priateľky cítili bezcenne,
keď sa znížia ku svadbe s tvojimi bratmi.
Skúsme sa s nimi tešiť. Áno?
Vstúpte.
- Annabel. - Teší ma, že som tu, vaša výsosť.
Tešíš sa? Alebo si vydesená?
Smiem byť napol rada a napol vydesená?
Presne tak by to malo byť.
Nikdy som nebola v Amerike. Mala by som sa obťažovať?
- Áno, je to úžasná krajina... - Zastavím ťa.
Som zaneprázdnená, je to ďaleko a mali by sme byť realisti.
Čo miluješ na mojom synovi?
- Ja... - Presne tak. Sotva ho poznáš.
Manželstvo je znepokojujúce.
Ak by mladí pochopili, akí vystrašení by mali byť,
duchovenstvo by zaniklo.
Môj syn ťa sotva pozná,
ale je do teba bezhlavo zaľúbený.
Povedal to?
Posledných desať rokov
ho všetky aspoň spolovice vhodné Angličanky prenasledujú
na každom večierku a v každom salóniku.
A za všetky roky nášho bálu na konci sezóny
si nikdy nepriviedol hosťa.
Ešte nikdy sa netváril tak, ako keď vysloví tvoje meno.
Čo si dnes oblečieš?
Je možné starať sa o chod sveta
a zároveň klebetiť o šatách.
S tým súhlasím.
Oblečiem si modré šaty, nevädzovomodré.
Odtiaľto potiaľ majú takú krásnu vec.
Očarujúce.
Mala som šaty v rovnakej farbe na Dorchesterovskom bále, keď som mala 19.
Theodorov otec ma nazval kvetom – zvončekom.
Teraz by som vyzerala ako morská príšera,
- ale tebe to prejde. - Určite...
Vek a múdrosť prinášajú mnohé výhody a dobrodružstvá,
ktoré ďaleko prevyšujú úzky pás a jemnú pleť. To ti sľubujem.
Toto všetko, ten titul...
nie každý to zvláda ľahko.
A ani Theo nie je výnimka.
Nenávidí to a túži iba maľovať.
Požiadala som, aby ma namaľoval so zábleskom v očiach, no neurobil to.
Ale verím, že ty pri ňom ten záblesk budeš mať.
A teraz choď. Musím dopiť.
Vaša výsosť, ak smiem,
ja ten záblesk vo vašich očiach vidím. Váš vlastný, nie vytvorený mužom.
A aj teraz by ste v tých modrých šatách
vyzerali ako zvonček.
To sa mýliš.
Zvončeky majú zvesené hlavy. Sú tým známe.
Ja som ju možno zvesila na bále, keď som mal 19 rokov,
ale teraz som vojvodkyňa a hlavu musím mať vždy vzpriamenú.
Tak ako ty.
Aspoň na verejnosti.
Takže, toto sú portréty Tintagelovcov,
ktorí, no...
Koľkokrát si tu bola?
- Som tu každý rok. - Prepána.
Teraz uvidíme jedáleň, kde rodina...
Jedáva? Kĺže sa po stole?
Vieš, aj v New Yorku máme zámky.
Pred pár rokmi jeden postavili v Central Parku.
Kedy postavili tento?
V roku 1342. Pôvodne.
Dobre.
Potom si pozrieme salóniky pre návštevy vysokých hodnostárov.
Samozrejme, že jestvuje aj zvyšok zámku.
Ale tu sa môžem tváriť, že to tak nie je.
Je to také moje útočisko.
Miesto na premýšľanie.
Alebo miesto kde...
nemusím nič cítiť.
Čo je občas rovnako lákavé.
Väčšinou nemaľujem ľudí.
Akoby bol živý.
Sú to len farby na plátne.
Ak by som sa ja pokúsila dať farbu na plátno...
bolo by to...
Nech sa páči.
Neviem, čo to je, ale mohol by to byť...
had.
Alebo červík. Neviem.
Ja že nemaľujete ľudí.
Vy nie ste obyčajný človek.
Tunajšia krajina je nádherná.
Viete, vtedy, keď som tu bývala, chodila som a chodila...
Ale sotva som dokázala...
Najlepšie by bolo pozrieť si to z konského chrbta.
Jazdíte v New Yorku často?
Nie.
Ale v Saratoge áno.
To nič.
Čo... Čo tu...
Hej. Dobre, ak by ste vzali uzdu...
Viem, ako chytiť koňa.
Mali ste problémy...
- Nie som jedna z tých... - Nan?
...ktoré potrebujú pomôcť s koňom.
- Ste zranená? - Nie.
Som v poriadku.
Nemal si meškať?
A premeškať tvoj krik?
Nan, toto je Guy Thwarte, môj najstarší priateľ.
Ako sa máš?
Mama nehovorí o nikom inom. Teda, ešte o Nan.
Áno, viem si predstaviť, že o Nan chce vedieť všetko.
Jinny čaká nepríjemné vytriezvenie.
Tá rodina nemá rada nikoho.
Ani seba navzájom.
Nan, budú sa páčiť Dickovi moje vlasy?
Môžem byť pekná aj poslušná, však?
Pre slečnu St. Georgeovú. Od vojvodkyne.
POMÔŽU SO VZPRIAMENOU HLAVOU
To musí byť milióny rokov staré. Páni.
Pozrime sa.
No, Naninka, čo to odvolanie svadby?
Prvýkrát si viac vyparádená než ja.
Čakala by si niekedy tento deň? Bude to také...
Rodičia sa pýtajú, či sa k nim nepridáme na pohárik na terase.
Pozývajú aj mňa?
Isteže, lady Marablová.
Och, bože. Funguje to. Už nie som ich najhoršia nevesta.
Veľa šťastia.
Nan? Kde mám smaragdový náramok?
Božemôj. Tu si. Poď ďalej.
- Konečne. Jinny. - Mala si ho vrátiť...
Si šťastná? Úprimne?
Čože? Samozrejme, drahá. Som vydatá.
- Jinny, iba som... - Matka bude zúriť,
ale aspoň si nebudeš musieť obliecť koralové šaty.
Boli oranžové. A hoci by som vyzerala ako cibuľa,
obliekla by som si ich, lebo si to chcela.
Drahúšik.
Viem, že teraz niečo prežívaš s vojvodom,
ale keď raz budeš niekoho skutočne ľúbiť...
Ľúbim teba.
Aj ja teba, naozaj.
Ale toto chcem.
A ty? Ste s Theom...
Ako môžem myslieť na svadbu s ním...
keď som...
Ani neviem, kto je moja matka?
Áno, ale to nikto nevie, tak ako by sa to dozvedel?
Virginia?
Porozprávame sa zajtra, dobre?
Sľubujem. Alebo neskôr. Sľubujem, dobre? Neskôr.
Takže vám dali žltú izbu.
Celkom správne.
Teraz ste omnoho dôležitejšia než ja.
A omnoho menej oblečená.
Bože, prepáčte, len...
Takže, poviete mu to?
Poviete Theovi o mojej matke?
Možno ste si všimli, že je vojvoda.
A síce tým každý deň úplne pohŕda, Nan, úplne tým žije.
A ak si má vojvoda vziať...
Niekoho ako ja.
Nemohol by.
Bol by terčom posmechu.
Stratil by akýkoľvek zvyšok dôveryhodnosti či autority.
- Nepovedali ste mu to? - Nie.
Nie, ľudia potom len zutekajú.
Nikdy v živote som mu neklamal.
A dnes večer?
Pán Thwarte bol...
Ak budete chcieť o žltej izbe vedieť viac,
pokojne sa opýtajte.
Budem na konci chodby.
Dobré rozhodnutie, doniesť jej šaty.
Áno. Dobré rozhodnutie.
Ramená dozadu, dievka. Dozadu.
Najlepšie až do leta roku 1879.
Vtedy sme ešte mali nádej, že ti nájdeme manžela.
Jeden by sa zamýšľal, aká verzia Američanky bude táto.
Búrlivé more, ktoré ťa prinúti báť sa?
Alebo pokojný vietor v úplne plytkej vode?
Už sme sestry, áno? Veľa šťastia.
Domnievam sa, že býva zvykom
cítiť sklamanie, keď sa syn predčasne zosobáši.
Tešila si sa na veľkú oslavu, matka?
Obrovskú verejnú oslavu lásky?
- Dobre vieš, že ma svadby vyčerpávajú. - Zdĺhavé, drahé, hlučné.
Ale v tomto prípade som sklamaná,
lebo sme si mysleli, že Virginia sa nebude podobať jej priateľkám.
Lady Brightlingseaová, naším cieľom
bolo ušetriť vás rozruchu s honosnou svadbou.
Uisťujem vás, že utiecť za sobášom sa mi rozhodne nepodobá.
Mojím cieľom ako manželky bude vyhnúť sa predstaveniu
a splniť očakávania, jednak vaše
a aj manželove.
Preto verím, že som iná. Úplne iná.
Nie som taký páv.
Vitajte, pokojnejšie vody.
Vraj už meškáme.
Tak radšej poďme.
Nerob to.
- Hovoril som ti to. - Povedal som v Anglicku.
V Anglicku by ma žiadna nezaujala.
Určite nie. Povedal som, že raz niekto zmení tvoj názor.
Nevymedzili sme kontinent.
Tak v tom prípade ďakujem, že si vedel, že som idiot.
Prijíma sa.
A tiež za odber vzoriek toľkých dostupných možností v mojom mene.
Ako sa ti darí byť taký úspešný, keď si nevieš zaviazať kravatu?
Počas toho víkendu v Runnymede
sme sa s Nan trochu rozprávali.
Nie je výnimočná?
Pohybuje sa nepredvídateľným spôsobom.
- Všimol si si to? - No...
- Nemyslím kultivovane. - ...áno.
Vlastne
- nie je kultivovaná. - To teda nie. Je...
Je celá rozlietaná.
- Áno. - Ale videl si ju na koni?
Vždy, keď sa otočím, nejako sa jej darí smiať, premýšľať, prekvapovať.
Núti ma lapať po dychu.
Je úplne pozoruhodná.
Veď ste sa stretli.
Len na krátko.
Vraj si ju požiadal o ruku už po troch minútach.
Možnože aj po dvoch.
Iba...
Manželstvo.
Iba sa uisti, že vieš všetko, čo vedieť máš.
- Mám také tesné šaty. - Vyzeráš prekrásne.
- Aj ty. - Ja viem. Ale na mňa sa nik nepozerá.
- Čo to robím? - Čože?
Pred všetkými sa pretvarujem.
Koho zaujímajú ostatní?
Nan, páči sa ti?
Myslím, že áno.
Áno.
- Nan. - Kde je Jinny?
Nan, počúvaj. Nan.
Annabel!
Dnešok nie je o Jinny ani Conchite.
Je o tebe.
A vieš čo?
Je úplne v poriadku rozhodnúť sa, že sa ti to veľmi páči.
Môžeš sa cítiť výnimočne.
Možno si sa pre to narodila.
Dobre?
Slečna Annabel St. Georgeová.
- Američanka. - Áno.
Ale aj napriek tomu pôvabná.
Dokonalá vojvodkyňa.
Panebože, už sme čakali pridlho.
Ste nádherná. Protiví sa vám to?
Byť nádherná?
Asi to nepočujete prvýkrát.
Nie. Protiví sa vám toto?
Zatiaľ neviem. A vám?
Dnes nie. Čo je novota.
Zdá sa, že vaša prítomnosť všetko vylepšuje.
Vďakabohu. Niekto, kým nepohŕdam.
- Netancuješ? - Čakám na vás.
Si celá mama.
- Dnes by tancovala. - Všakže?
Aký je verdikt?
Nan nás určite všetkých prekvapí.
Všetko sa mení, no nie?
Áno. To áno.
Božemôj, poďme sa napiť.
Najzvláštnejší večer života?
Áno. A sčasti aj preto, že sa správaš tak vzorne.
Som tu tá najnudnejšia. Ale je tu veľká konkurencia.
Povedal som jej: „Olovrant?“
Nezaujímajú ma tieto novodobé medzi jedlá.
Prečo sa nemôžu naobedovať dosť a vydržať do večere?
Je to smiešne.
Bože, pre Jinny je všetko také ľahké.
Pre vás obe.
Nan, skutočne to dopadne tak, že ty prežiješ sen?
To by si bola celá ty.
Tvoja matka sa smeje? Skutočne sa smeje.
O chvíľu si budú zapletať vlasy.
Netrýzni sa.
- Jinny je iná, to je všetko. - Nie je páv, to je isté.
Existuje vták, ktorému sa hovorí zradca?
Ak áno, tak nie v Anglicku.
To má šťastie.
Iba hovorím, že je iná ne...
- než... - Ja?
Prišiel si na to, však?
Všetci to vidia.
Samozrejme, že je rovnaká ako vy všetci.
Ale... Nie, nemyslel som...
A raňajky.
Večera a už žiadne vyjedanie. Nie.
- A pri večeri... - Prepáčte.
...asi o sedem...
Budem niekedy dosť dobrá?
Skúsila som byť sama sebou a aj niekým iným.
Má moja snaha vôbec nejaký zmysel?
- Nezvyšuj hlas, prosím. - Nezvyšujem.
Tak to je prvýkrát.
Čo je na Jinny iné?
Prijali ste ju tak rýchlo vďaka jej blond vlasom a svetlej pokožke?
Vy všetci.
To by bolo veľmi jednoduché.
Nie, ďakujeme. Takéto obvinenie neprijmeme.
- Možno tak zmýšľaš ty... - Každučký deň.
Ale my jednoducho nie. My to nevnímame.
To máte ale šťastie.
Conchita, ak sa pýtaš, kým máš byť, tvoja úloha je jasná.
Matka zdravého dieťaťa
a dcéra bohatého muža.
Búrlivé more je späť?
- Nemali by sme... - Nie.
Ak odmeníme zlé správanie u detí,
zbavíme ich akéhokoľvek popudu k potrebe vyrásť.
Conchita!
Vyzerá to príšerne, nie je tak?
Strašne.
Celý večer si v úzadí.
- Zabávaj sa. - Nie.
No tak.
Prečo ste odišli?
V Runnymede.
Teda, rozumiem prečo, ale...
ale ako ste mohli?
Zverila som vám svoje dôležité tajomstvo.
Niečo podstatné.
Ja že ste človek, s ktorým môžem hovoriť.
V skutočnosti som len vystrašený človek.
Ak vás to prekvapilo až tak, že ste nezniesli moju hanbu...
zachráňte Thea.
Musíte to urobiť.
Povedzte mu to.
Prečo nie?
Kde je Richard? Ide o Conchitu.
Conchita!
Presne toto chce. Conchita sa len tak nestratí.
- Conchita! - Šla k útesom?
- Iba si vyžaduje pozornosť. - Nan, som jej manžel.
Mal by som jej ju venovať.
Conchita!
Nechajte ho tak.
Nikdy sa jej nič nestane. Taká jednoducho je.
Conchita!
Nemohla som odísť do postele.
Vlastne som takmer šla.
Ale ak by som bola šla...
Aj tak by som asi vstala.
Conchita!
Conchita.
Prepáč. Prepáč mi to.
Za čo sa ospravedlňuješ?
Ty mi prepáč.
Máš pravdu.
O mojej rodine a o tom, ako sa k tebe správajú.
Milujem ťa.
Počula som ťa v Runnymede.
Povedal si, že sú ženy a potom sú manželky.
Conchita.
Chcem, aby si bola oboje. Ale najmä chcem, aby si bola sama sebou.
Poďme do New Yorku.
- Tam nám to funguje, nie? - Áno.
Ujdime na chvíľu.
- Len my traja. - Dobre.
Spomenieme si, kým sme.
Dobre, už sa začínam báť.
Ako dlho je preč? Možno by sme mali...
Určite...
Nič ti nie je?
Žije.
- Je v poriadku. - Ako vždy, nie, drahá?
Poviem to ostatným.
Ďakujem, pane.
Dám pripraviť horúci kúpeľ.
Ďalšia voda? Už sa utopím.
Snáď si sa príliš nestrachovala, drahá.
Pýtaš sa na mňa?
Dick ma bežal nájsť.
Isteže stále hovoríme o tebe.
Ešte ťa neunavuje skutočnosť, že ťa všetci neustále hľadajú
- alebo sa na teba pozerajú? - Bože. Môžem za to?
Čo tak neutiecť uprostred noci,
aby sme si nemysleli, že si spadla z útesu.
Len jeden večer mal byť o mne.
Stačí, ak si zlomíš necht, a skáčem na pomoc.
Ale ak mám problém ja,
- veľký či malý... - Aký máš už len ty problém?
S vojvodom a náhrdelníkmi od jeho matky?
Ako by si to mohla vedieť? Nemáme priestor
- ani čas hovoriť o mne. - Nemôžem...
- Každá veta je o tebe. - Neviem držať krok
s tým, čo chceš a čo nie.
Nechceš byť vojvodkyňa a potom sa hneváš, keď sa postavím do cesty?
Aspoň viem, kto som.
Gratulujem, že si na to prišla.
Hoci je hrozné, že si vynaložila toľko úsilia na to,
aby si zistila, že si len problém, ktorý hľadá pozornosť!
Chýba mi domov.
Mrzí ma to.
Vlastne odchádzam domov.
Na svadbu, ktorá sa už odohrala.
Musím ísť za matkou.
A aj tak nepoviem nič z toho, čo chcem,
lebo jej musím oznámiť, že si nevezmem vojvodu.
Pretože som neudržala tajomstvo.
Bude z vás úžasná vojvodkyňa.
Takže nič nepoviete?
Nie. Prečo by som to robil?
Lebo je váš najstarší priateľ.
Vy moja najnovšia priateľka.
Ešte nie je tak neskoro.
Môžeme si vziať fľašu alebo tak.
Aj tak ste odišli z Runnymede.
Aj tak ste odišli.
Nemala som čas rozlúčiť sa.
- Nan si pomyslí... - Napíšeš im.
- Tak tu si. - Ahoj.
Aj matka si už šla ľahnúť.
Ja nie som ospalá.
Áno, prosím.
Veľmi rada sa za vás vydám.
Ste si istá?
Pri našom prvom stretnutí som nevedela všetko o vašich okolnostiach.
Ale cítila som, že poznám vaše pravé ja.
Vlastne ani vy neviete všetko o mne,
ale láska by nemala byť o tých veciach navyše.
Mala by byť len...
Mala by byť len o nás.
A budeme mať toto všetko, no nie? A maľby.
Možno nie moje, ale zlepším sa, však?
Najdôležitejšie však je...
že budem mať vás.
Áno, budete.
Ale pred svadbou a tým všetkým
sa musím vrátiť do New Yorku a pohovoriť si s matkou.
- Ale keď sa vrátim... - Môžem sa pridať?
Chcel by som vidieť vysoké budovy a prejsť sa v Central Parku.
A rád by som stretol tvoju matku a otca.
Nebudem vás rušiť. Len by som chcel byť nablízku.
Dozvedieť sa, kto naozaj si.
Nan,
netancovali sme všetky spolu, ale ja aj tak budem tancovať.
Aj sama, ak budem musieť.
Kiežby sme celý život žili ako v Runnymede.
Ja to nechcem.
Strávila som celý večer na streche s Guyom Thwartom.
Vystrašila som ho, kým neušiel.
Až tak si ho nevystrašila.
Na ďalšie ráno sa vrátil na koni.
Naozaj?
Áno.
S Jinny ste mali plné ruky práce so zásnubami,
a ani ste nevedeli, kto je vojvoda,
ale áno, Guy Thwarte tam rozhodne bol.
Kiežby bola už každá noc ako v Runnymede.
Dobrú, vojvodkyňa Nan.
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová