Angleški vojvoda, čeden moški.
Katera bo njegova vojvodinja?
Nan!
Vojvodinja Nan, vojvodinja Nan.
Ne bi se mogla poročiti... Vojvoda je?
- Conchie, nehaj. - Ja, lahko.
To ne drži. Nisem vedela, da je vojvoda.
- Ni vedela. - Mislila je, da je umetnik.
- Zakaj nisi povedala? - Nehaj.
Kako naj se poročim z njim? Dvakrat sem ga srečala.
Komajda me pozna. O meni ne ve ničesar.
Spoznavanje se začne po poroki. Zakon je...
- Ne podcenjuj ga. - Še precenjujem ga.
Odkar me je zasnubil, razmišljam samo še o tem.
- Ne morem biti vojvodinja. - Povej mi en dober razlog.
Kaj točno je vojvodinja?
Theo se je pač pojavil in...
Dal mi je občutek...
- Čutila si! - Nehaj.
Kot da lahko pobegnem.
Ko sem z njim, skoraj lahko pozabim, kdo sem.
Veš, kdo si?
Zaradi tvoje nore zaroke so nas povabili na zaseben ples vojvodinje Tintagelške.
- Si predstavljaš? - Lizzy bi uživala.
Še vedno ni pisala?
Nikomur ni povedala, zakaj se vrača domov.
Ko se je odpravljala, je bila čisto bleda.
To ji ni niti malo podobno.
Že čez nekaj tednov bomo spet pri njej.
Jinny misli, da gremo v New York na njeno poroko,
jaz pa nameravam ves čas objemati Lizzy
in kodra ter se pretvarjati, da Anglija ne obstaja.
Punci! Punci.
PO ROMANU EDITH WHARTON
Poslovita se od Conchite.
Prelevila se bom v ubogljivo in zadržano osebo.
- Conchie, si... - Seveda. Popolna soproga sem.
Gdč. St. George?
Vojvodinja želi, da jo popoldne obiščete v salonu.
In sporočilo od vojvode.
Conchita!
Prispela si. Pridi si ogledat notranjost.
Ne prenesem Conchite...
Nan?
Pozdravljena.
Pozdravljen.
Torej ne slikaš?
- V Runnymedu sem te presenetil. - S tem, da si na skrivaj vojvoda?
Vojvoda sem.
Sem dojela.
Hotel sem povedati...
Ko sem te zasnubil, nisem hotel,
da moj položaj narekuje tvoj odgovor.
To sem.
Žal pa ima moj položaj svojo ceno.
Preživeti morava nocojšnji ples,
celoten dogodek.
Če boš po tem čutila, da takšno življenje ni zate...
me moraš zavrniti.
Resno misliš?
Ne bo škodovalo tvojemu ugledu.
Žal ne morem ubežati temu, kar sem.
Če dovoliš, bi ti rad pokazal, kako bi živela.
Da se lahko pravilno odločiš.
Ali bom vojvodinja.
Ali boš z menoj.
Takim, kot sem v resnici.
Tako daleč smo prišli le zato, da bi pili čaj v tuji hiši.
Lepa reč.
Nepotreben strošek, ki vodi do neizogibnega razočaranja.
Podobno kot zakon.
Ali starševstvo.
Samo dve uri zamujaš.
Si kupovala trakove ali plesala s služabniki?
Kakšno olajšanje, Richard. Končno mir. Pa si jo le ukrotil.
Bravo.
Vse tvoje prijateljice pridejo na ples?
Ena se je vrnila v New York.
- Tista lepa. Brez pametnih izjav. - Vse so takšne.
Lizzy je šla domov, druge pa so povabljene. Ja, seveda.
Conchita, tu je! Jinny je prišla!
Le kako vojvodinja tolerira to barbarski napad?
Kako ga mi?
Upajmo, da je Seadownovo dekle krotkejše.
Stisnimo zobe in pomislimo na njen denar.
Če bo prišlo do poroke. Morda se le zabava.
Naj vam predstavim lejdi Seadown.
- Na skrivaj sva se poročila. Si mislite? - Ne.
Nisva mogla čakati.
- Kaj pa New York in poročni načrti? - Tvoja mama je premerila vse katedrale.
Vem, a ko veš, kaj želiš...
Dojela sva, da razkazovanje in pomp nista bistvo ljubezni, kajne?
- Midva sva pomembna. - Romantika.
Lord in lejdi Seadown.
- Čestitke! - Marička. Čestitke!
- Vesela sem zate. - Čestitke.
Hvala, Conchita.
Čestitam.
Na skrivaj sta se poročila? Groza.
Zdela se je srečna.
Vsi so srečni takoj po poroki.
Z Dickom se več tednov nisva mogla naveličati drug drugega.
Toda če Jinny želi...
Ni pomembno, kaj želimo, verjemi. Če bi vsi dobili, kar želimo,
bi bila v New Yorku, obkrožena z moškimi, torticami in kodri.
Nikoli nisem mislila, da se bo Jinny na skrivaj poročila.
- Njena steklenička, lejdi Marable. - Najlepša hvala.
- Potrebujete še kaj? - Ne. Krasni ste. Hvala.
Mislila sem, da jim bo gdč. Testvalley všeč, saj je nekoč delala tu,
- a ničesar ne naredim prav. - Pa misliš, da je Jinny dejansko...
Preprosto moraš preživeti in jaz sem ugotovila, kako.
Z molkom.
Ne govoriš, ne izražaš mnenja.
Bolje je biti osamljen in ustrezen kot osamljen in neprimeren.
Kot bi nekdo ugasnil luč v tebi.
Že, a ko je luč ugasnjena in je tema,
ni potrebe po opravičevanju.
Poleg tega nisem sama.
Imam dojenčico. In Jinny je moja nova svakinja.
Zavezala se je za vse življenja, soproga pa komaj pozna.
Še vedno govoriva o Jinny?
Pridi, jedla boš.
Se opravičujem. Je Jinny tu?
Nisva pripravljena na obiskovalce.
Popeljali nas bodo po gradu,
zato me je zanimalo, ali bi Jinny rada...
Veseli se vajinega snidenja na plesu.
V redu. Hvala.
Se vidiva nocoj!
Tvoji starši se zdijo tako...
Zelo visoke standarde imajo, a jim boš kos.
Lejdi Seadown.
Kako je biti tako popoln?
Nisem se imela za popolno, dokler mi nisi začel govoriti tega.
Seveda se trudim.
Zelo mi je všeč, da se trudiš. Ljubim tvojo osredotočenost.
Naj drugi prevzamejo vloge pavov.
Prečudovita si.
Tudi tvoja notranjost je prelepa.
Seveda je tudi zunanjost vrhunska.
Si predstavljaš, da se ne bi spoznala?
Ne. Ne.
Vsa tista leta, ko se nisva poznala...
zdaj pa te imam.
Mojo Jinny.
Lep razgled.
Malce sem hotela posedeti.
Kaj bereš?
Knjigo.
Slišala sem zanje.
Si slišala za Jinny in Seadowna?
Je tvoja mati...
Ogorčena, vsekakor.
Toda račune je treba plačati.
Tvoja družina se mojima prijateljicama trudi dajati občutek nevrednosti,
ko se degradirata s poroko s tvojima bratoma.
Poskusiva biti veseli zanje, prav?
Naprej.
- Annabel. - Veseli me, da sem tu, vaša milost.
Res? Ali pa te je strah?
Sem lahko vesela in hkrati prestrašena?
Tako bi moralo biti.
Nikoli nisem bila v Ameriki. Se izplača?
- Ja, je zelo... - Ustavila te bom.
Ogromno dela imam, zelo je daleč in najbolje je biti realen.
Kaj ti je všeč pri mojem sinu?
- Jaz... - Točno tako. Komaj ga poznaš.
Zakon je že sam po sebi zahteven.
Če bi mladi razumeli, kako bi se ga morali bati,
bi kler ostal brez dela.
Moj sin te komaj pozna, a je do ušes zaljubljen vate.
Je on to rekel?
Že deset let ga preganja vsako na pol primerno dekle v Angliji.
In prvič je pripeljal gostjo, odkar prirejamo ples ob koncu sezone.
Njegov obraz se še ni tako zmehčal kot ob omembi tvojega imena.
Kaj boš oblekla za ples?
Ženska se lahko ukvarja s svetovnimi zadevami in jo hkrati skrbi glede oblek.
Se strinjam.
Nadela si bom modro obleko. V barvi plavice.
Ima čudovito stvar od tu do tu.
Očarljivo.
Sama sem imela obleko v barvi plavice na dorchesterski ples pri devetnajstih.
Theodorov oče je rekel, da spominjam na zvončnico.
Zdaj bi v njej spominjala na morsko bitje, tebi pa bo pristajala.
Leta in modrost prinesejo prednosti in dogodivščine,
ki odtehtajo ozek pas in mehko kožo. To ti zagotavljam.
Vse to, naziv...
ni lahko za vse.
Tudi za Thea ni lahko.
Sovraži svoj položaj. Samo slikati si želi.
Prosila sem ga, naj me naslika z lesketajočimi se očmi, a noče.
Menim pa, da te bo osrečil.
Zdaj pa pojdi, da spijem.
Vaša milost, če dovolite,
vidim lesket v vaših očeh, za katerega ste odgovorni sami, ne kak moški.
Če bi oblekli tisto modro obleko, bi še vedno spominjali na zvončnico.
Motiš se.
Zvončnice imajo sklonjene glave. Slovijo po tem.
Pri devetnajstih sem resda sklonila glavo,
zdaj pa sem vojvodinja in glavo vedno držim pokonci.
Tudi ti jo moraš.
Vsaj v javnosti.
Na portretih so upodobljeni člani družine Tintagel, ki, no...
- Kolikokrat si že bila tu? - Pridem vsako leto.
Zdaj gremo v jedilnico, kjer družina...
Obeduje? Drsi po mizi?
Tudi v New Yorku imamo gradove.
Pred leti so ga zgradili v Centralnem parku. Kdaj je bil ta zgrajen?
Leta 1342. Prvotno.
V redu.
Potem si bomo ogledali dvorane, namenjene pomembnim obiskom.
Seveda obstaja tudi preostanek gradu.
Toda tu se lahko pretvarjam, da ne obstaja.
Nekakšno zavetišče je.
Kotiček za razmišljanje.
Kjer lahko daš možgane na pašo.
Tudi to se včasih prileže.
Navadno ne slikam ljudi.
Imam občutek, da se premika.
Le barve na platnu so.
Če bi jaz skušala slikati z barvami po platnu...
bi bilo...
Izvoli.
Ne vem, kaj je, bi pa lahko bila...
kača.
Ali deževnik. Ne vem.
Rekel si, da ne slikaš ljudi.
Ti si posebna.
Tukajšnja pokrajina je res lepa.
Ko sem bivala v bližini, sem hodila na dolge sprehode,
toda šele začela sem...
Najbolje si jo je ogledati s konjskega hrbta.
- Ali v New Yorku veliko jezdite? - Ne.
V Saratogi pa.
V redu je. V redu je.
Ka... Zakaj...
- Hej, hej. Primi za uzdo... - Znam ujeti konja.
- V težavah si bila. - Nisem ena tistih punc,
ki ji je treba pomagati s konja.
- Si ranjena? - Ne.
V redu sem.
- Mislil sem, da boš zamudil. - Kdo bi potem vpil name?
Nan, to je Guy Thwarte, moj najstarejši prijatelj.
Kako si?
Mati govori samo o tebi. In o Nan.
Ja, si predstavljam, da jo zanima vse o Nan.
Jinny čaka neprijetno presenečenje.
Tista družina nikogar ne mara, niti drug drugega.
Bo Dicku všeč moja pričeska? Lahko sem lepa in ubogljiva hkrati, ne?
Za gdč. St. George. Od vojvodinje.
DA BOŠ LAŽJE DRŽALA GLAVO POKONCI
Ta ogrlica je prastara. Vau.
Poglejva.
Si se premislila in boš sprejela ponudbo?
Prvič boš oblečena lepše od mene.
Si si to kdaj predstavljala?
Starši naju vabijo na pijačo na terasi.
Mene vabijo?
Seveda, lejdi Marable.
Marička. Deluje. Nisem več njuna najhujša snaha.
Srečno.
- Nan, kje je moja smaragdna zapestnica? - Hvala bogu. Pridi.
- Končno. Jinny. - Vrniti bi mi jo morala.
- Si srečna? Zares srečna? - Kaj? Seveda, ljubica. Poročena sem.
Mati bo seveda besna, a vsaj koralne obleke ti ne bo treba obleči.
Oranžna je in spominjala bi na čebulo,
a z veseljem bi jo nadela, ker si to želela.
Ljubica.
Zagledana si v vojvodo, a ko imaš nekoga resnično rad...
Tebe imam rada.
Jaz pa tebe. Res.
Ampak to si želim.
In ti? Sta s Theom...
Niti pomisliti ne morem na poroko z njim,
ko sem...
Ne vem niti, kdo je moja mama.
Nihče ne ve. Od kod bi izvedel?
Virginia?
Jutri se bova pogovorili, prav?
Obljubim. Ali pozneje. Obljubim. Pogovorili se bova.
Tebi so dali rumeno sobo.
Kakopak.
Trenutno si veliko pomembnejša od mene.
In veliko manj oblečena.
Se opravičujem. Šel...
In? Mu boš povedal?
Boš povedal Theu za mojo mamo?
Mogoče si opazila, da je vojvoda.
Čeprav ne mara svojega položaja, ga spoštuje. Da se vojvoda poroči...
Z nekom, kot sem jaz.
Ne more se.
Bil bi tarča posmeha. Izgubil bi verodostojnost in vpliv.
- Mu nisi povedala? - Ne.
Ne, to prežene ljudi.
- Nikoli mu nisem lagal. - In nocoj?
G. Thwarte je le...
Če vas zanima še kaj o rumeni sobi, vprašajte.
Blizu sem.
Dobro, da si ji prinesla obleko. Ja. Dobra odločitev.
- Ramena nazaj, dekle. - Najbolje bi bilo nazaj v l. 1879,
ko sva še gojila upe, da te bova omožila.
Le katera inačica Američanke bo ta?
Razburkano morje, ki skoraj prestraši človeka.
Ali brezvetrje v dolgočasni plitvini?
Zdaj sva sestri. Srečno.
Človek je razočaran, če se sin na skrivaj poroči.
Si se veselila razkošne zabave, mati?
Javne proslave ljubezni?
- Kot veš, me poroke izčrpajo. - So dolgotrajne, drage in glasne.
Tokrat sva razočarana,
ker sva verjela, da je Virginia drugačna od prijateljic.
Želela sva vas le obvarovati pred kičasto poroko, lejdi Brightlingsea.
Zagotavljam vam, da mi takšna drama ni podobna.
Trudila se bom izogibati drami in izpolniti vaša pričakovanja
ter pričakovanja svojega soproga.
Menim, da sem precej drugačna.
Nisem tak pav.
Mirno morje torej.
Menda že zamujava.
Torej pohitiva.
Nikar.
- Sem ti rekel. - V Angliji.
Da v Angliji ne bo nobene.
Ne. Rekel sem, da se boš nekoč premislil.
Nisva določila celine.
Potem pa hvala, ker veš, da sem bil idiot.
Drži.
In tudi, ker si v mojem imenu preizkusil številne kandidatke.
Kako si lahko tako zaželen, če si še metuljčka ne znaš zavezati?
Tisti konec tedna v Runnymedu
- sva se z Nan malce pogovarjala. - Ni izjemna?
Tako nepričakovano se giblje.
Si opazil?
- Ja. - Ne mislim elegantno.
- Ni vedno elegantna. - Sploh ne.
Zmedena je.
- Ja. - Toda ali si jo videl na konju?
Vedno se smeji, razmišlja, me navdušuje.
Kar naprej me preseneča.
Naravnost neverjetna je.
- Saj jo poznaš. - Komajda.
Sem pa slišal, da si jo zasnubil po kakih treh minutah.
Lahko bi tudi po dveh.
Samo...
Zakon.
Glej, da izveš vse, kar je treba.
- Preozko obleko imam. - Prelepa si.
- Ti tudi. - Vem, ampak mene nihče ne gleda.
- Kaj delam? - Kaj?
- Pred vsemi se pretvarjam. - Komu mar za vse?
Nan, ti je všeč?
Mislim, da.
Ja.
- Nan. - Kje je Jinny?
Nan, poslušaj. Nan.
Annabel!
Nocoj nista pomembni Jinny ali Conchita.
To je tvoj večer. In veš, kaj?
Nič ni narobe, če spoznaš, da uživaš v tem.
Smeš se počutiti posebno.
Morda si se rodila za to.
Dobro?
Gdč. Annabel St. George.
- Američanka. - Ja, a kljub temu je ljubka.
Idealna vojvodinja. Bog ve, da smo dovolj dolgo čakali.
Prelepa si. Ne maraš tega?
- Lepote? - Tega si najbrž vajena.
Ne. Ne maraš plesa?
Ne vem še. Ti?
Nocoj mi ni odveč. Kar je nekaj novega.
Kot kaže, ti vse neizmerno izboljšaš.
Hvala bogu, nekdo, ki ga ne preziram.
- Ne plešeš? - Vas sem čakal.
Izrezana mama si.
- Nocoj bi plesala. - Kajne?
In, kaj porečeš?
Menim, da nas bo Nan vse presenetila.
Vse se spreminja, kajne?
Ja. Se.
Za božjo voljo, pojdiva nekaj spit.
Najbolj nenavaden večer doslej?
Vsekakor. Deloma zato, ker se tako lepo vedeš.
Sem najbolj dolgočasna oseba v dvorani. Konkurenca je huda.
Vprašal sem jo: "Prigrizek?"
Ne zanimajo me ti novodobni vmesni obroki.
Naj se najejo za kosilo, da zdržijo do večerje.
Traparija.
Jinny gre vedno vse na roko. Tudi tebi.
Boš res postala vojvodinja? Ne bi se čudila.
Se tvoja mati smeji? Dejansko se smeji.
- Še malo, pa si bosta urejali pričeske. - Ne muči se.
- Jinny je pač drugačna. - Ja, drugačna od pava.
Obstaja ptica, ki se imenuje hinavka?
- Če obstaja, ne živi v Angliji. - Imajo pa srečo.
- Hočem reči, da je drugačna od... - Mene?
Si vendarle ugotovil, kaj?
Vsi lahko to vidijo.
- Jinny je pač enaka kot vi. - Ne, nisem mislil...
Tam imate zajtrk in večerjo. Ni prigrizkov.
- Za večerjo pa... - Oprostite.
...okoli sedmih...
Bom kdaj dovolj dobra?
Trudila sem se biti jaz in nekdo drug.
Se sploh izplača poskušati?
- Conchita, ne tako glasno, prosim. - Nisem glasna.
To pa je nekaj novega.
Kaj je na Jinny?
Ste jo tako hitro sprejeli zaradi svetlih las in blede polti?
Vsi vi.
To bi bilo enostavno.
Ne bo šlo. Zanikava te obtožbe.
- Ti morda razmišljaš tako. - Vsak dan.
Midva pa preprosto ne. Slepa sva za to.
Imata pa srečo.
Conchita, če sprašuješ, kdo naj si, je tvoja vloga jasna.
Si mama zdravemu otroku
in hči bogatega moškega.
Spet razburkano morje, kaj?
- Bi... - Ne.
Če otroke nagradimo, ko so poredni, ne bodo nikoli odrasli.
Conchita!
Grozno je, kajne?
Obupno.
- Že ves večer se držiš zase. Uživaj. - Ne. Ne.
Pridi. Pridi.
Zakaj si odšel?
V Runnymedu.
Razumem, zakaj, toda...
Kako si lahko šel?
Povedala sem ti nekaj zelo pomembnega zame.
Nekaj ključnega.
Mislila sem, da se ti lahko zaupam.
Prestrašil sem se.
Če je bilo tako šokantno in nisi mogel prenesti mojega sramu...
reši Thea.
Moraš ga.
Povej mu.
Zakaj mu ne bi?
Kje je Richard? Za Conchito gre.
Conchita!
To hoče. Conchita se ne izgubi.
- Conchita! - Je tekla proti pečinam?
- Samo pozornost želi. - Njen soprog sem.
Moja naloga je, da ji jo posvetim.
Conchita!
Pusti ga.
Vedno je v redu. Vedno to dela.
Conchita!
Lahko bi šla v posteljo.
Skoraj bi šla.
Toda če bi...
Najbrž bi ponovno vstala.
Conchita!
Conchita.
Oprosti. Oprosti.
Zakaj se opravičuješ?
Ti oprosti meni.
Prav imaš.
Glede moje družine, kako se vedejo do tebe.
Ljubim te.
Slišala sem te v Runnymedu.
Rekel si, da obstajajo ženske in soproge.
Conchita.
Rad bi, da si oboje. Predvsem pa bi rad, da si ti.
Pojdimo v New York.
- Tam nama je šlo, kajne? - Ja.
Pobegnimo za nekaj časa.
- Samo mi trije. - Prav.
Spomniva se, kdo sva.
Začenja me skrbeti. Koliko časa je minilo?
Morala...
- Conchita, si v redu? - Preživela bo.
- V redu je. - Vedno sem.
Grem povedat, da je v redu.
Hvala, gospod.
Naročil bom, naj ti natočijo vročo kopel.
Še več vode? Utonila bom.
Upam, da te ni preveč skrbelo zame.
Zame sprašuješ?
- Dick me je našel. - Seveda še vedno govoriva o tebi.
Nisi že izčrpana od tega, da te vsi nenehno iščejo
- ali gledajo? - Kaj morem?
Ne teci ven sredi noči, da vsi mislijo, da si padla s pečine.
Ta večer bi se moral vrteti okoli mene. Vedno ti takoj priskočim na pomoč.
- Če pa imam jaz težavo... - Kakšne težave pa imaš
ob vojvodi in njegovi radodarni mami?
Saj ne moreš vedeti. Ni časa za pogovor o meni.
- Vedno se vse vrti okoli tebe. - Ne sledim ti več.
Nočeš biti vojvodinja, si pa jezna, če se vpletem?
- Jaz vsaj vem, kdo sem. - Čestitke, da si ugotovila.
Je pa grozno, da si se tako zelo trudila,
da bi spoznala, da si zmeda, ki hrepeni po pozornosti!
Pogrešam dom.
Žal mi je.
Pravzaprav se odpravljam domov.
Na poroko, ki se je že zgodila.
Moram k materi.
Ne bom ji mogla povedati tistega, kar želim,
temveč, da se ne bom poročila z vojvodo,
saj nisem mogla obdržati skrivnosti.
Čudovita vojvodinja boš.
Mu ne boš povedal?
Ne. Zakaj bi?
- Ker je tvoj najstarejši prijatelj. - Ti pa si moja najnovejša prijateljica.
Zgodaj je še.
Lahko greva kaj spit.
V Runnymedu si odšel.
Odšel si.
Nisem se utegnila posloviti.
- Nan bo mislila... - Pisala jim boš.
- Tukaj si. - Pozdravljen.
- Še mati je šla v posteljo. - Nisem zaspana.
Ja, prosim.
- Zelo rada bi se poročila s teboj. - Si prepričana?
Ko sva se spoznala, nisem vedela za tvoj položaj.
Sem pa vedno čutila, da te poznam.
Ti ne poznaš mojega položaja,
toda to ne bi smelo biti bistvo ljubezni.
Bistvo ljubezni...
Bistvo ljubezni sva midva.
Pa še vse to bova imela. In slike.
Mogoče ne mojih, a morda se izboljšam.
Najpomembnejše pa je...
da bom imela tebe.
Ja, boš.
Toda pred poroko
se moram vrniti v New York in pogovoriti z materjo.
- Ko se vrnem, se lahko... - Smem s teboj?
Rad bi videl nebotičnike in Centralni park.
Predvsem pa bi rad spoznal tvoje starše.
Ne bom motil. Le rad bi bil v bližini.
Zanima me, kdo si v resnici.
Nan.
Nisva plesali skupaj, a vseeno bom plesala.
Sama, če je treba.
Želim si, da bi bilo kot v Runnymedu.
Jaz pa ne.
Vso noč sem čepela na strehi z Guyem Thwartom.
- Prestrašila sem ga, da je ušel. - Že ni bilo prehudo.
Zjutraj je prijezdil nazaj.
Guy?
Ja.
Z Jinny sta bili zaposleni s snubitvijo in zmedeni glede vojvod,
ampak ja, Guy Thwarte je bil tam.
Želim si, da bi bilo vsak večer kot v Runnymedu.
Lahko noč, vojvodinja Nan.
Prevedla Nena Lubej Artnak