Така няма да дойдат по-бързо. - Ужасно закъсняват.
След няколко часа домът ни ще е пълен с цвета на Ню Йорк.
Аз пък бих казал, че цветът на Ню Йорк вече е тук.
Ще ми намачкаш роклята.
Благодаря ви, г-н полковник.
Не ми дреме кой друг ще дойде.
Г-жа Парамур ми отговори, че няма търпение да присъства.
Но не ми дреме за никого.
Е, Пати, и двете ни дъщери се завръщат триумфално.
Дори и пресата вече знае за пристигането на херцога.
ЛЮБОВНАТА ИСТОРИЯ НА ГОДИНАТА
Много мило, че ми правиш компания, докато Тио го няма. Скучно ли ти е?
Никак даже.
На мен - да, а обикновено не ме отегчаваш.
Надявах се на малко клюки, но този път не споделяш скандални истории.
Просто съм уморен. Лягам си късно, знаете как е.
Напоследък не знам как е.
Но не е това. Да не си влюбен?
Моля?
Когато се запозна с баща ти, и майка ти седеше вдървено.
Доколкото я познавам, било е заради травма от танци.
Гай, най-приятелски те питам - защо седиш като вцепенен?
Какво чакаш?
Тио е херцог, миличък. Трябва да носи бремето да чака подходящото момиче.
Но ти не си толкова важен, ако не знаеш. - Е, благодаря.
Ако тя ти харесва,
не чакай учтиво като баща си всичко да стане от само себе си.
Майка ти сграбчи шанса си.
Когато го срещна край езерото, не протакаше с надеждата, че той ще дойде.
Разкри му любовта си в писмо,
написа го още тогава на брега и му го занесе. Баба ти беше ужасена.
Но баща ти обичаше майка ти през целия й живот.
Всички я обичахме.
Животът без любов е непълноценен.
Повярвай на една старица, Гай.
Човек е мъртъв дълго време, а стар - още по-дълго.
Подай ми картофите.
Благодаря. - Моля.
ДО СКЪПАТА МИ НАН
ПОВЕЧЕ НЕ МОГА ДА КРИЯ
ЧУВСТВАТА, КОИТО ИЗПИТВАМ КЪМ ТЕБ
ПО РОМАНА НА ЕДИТ УОРТЪН
Най-накрая! Знаеш ли колко е часът?
Добре дошла. - Татко.
Нан. Елате, момичета!
Пак ли прави смешния си танц с ръце? Вървете.
Момиченцата ми!
Дъщеричките ми се върнаха.
Полковник. - Да.
Г-жо Сейнт Джордж. Радвам се да се запознаем.
Ние се радваме още повече.
Трябва да ви прегърна! Много ми е приятно.
А Джини си намери лорд. Гледай, Медисън Авеню!
Дайте си багажа.
Няма да се натрапваме. Отседнали сме в "Гранд".
В "Гранд". Какъв лукс!
Някой иска да ви поздрави. - Всички са тук.
Искаш ли да я подържиш? - Да!
Г-це Тествали, дъщерите ми са щастливи и задомени благодарение на вас.
Да.
Стараем се, разбира се, но знам, че не е като у вас.
Сами сме подбирали мебелите и се боя, че картините изобщо не са стари.
Това гълъб в клетка ли е? - Да.
Устроили сме парти с храна и гости. - Знаем какво е парти. Защо ни е?
За добре дошли. Да знаете колко много хора се отзоваха!
Сем. Астор, сем. Клифорд, може би дори сем. Парамур.
А защо има гълъб в клетка?
Г-жа Купър-Локхарт имаше чапла. Птиците са шик.
И цветовете ми са гълъбови. - Отлично! Кой е готов за мъжко питие
по-далеч от цялото това чуруликане? Господа.
Момичета, бързо! Трябва да се измиете. - Съжалявам, не знаех, че ще има парти...
Не, любопитен съм. Ще пуснат ли гълъбите накрая?
Г-жа Еди-коя си ще си донесе ли чаплата? - Всичко е възможно.
Скъпа, моля те! Гостите ще запристигат всеки момент
и искам да те покажа. - Защо?
Защото съм ти майка.
Нещо сте станали много примерни!
Лизи! - Лизи!
Лизи! - Липсвахте ми. Здравейте.
Радвам се! - Какво правиш?
Или да питам кого оправяш? - Да!
Кой е щастливецът, който те държи далеч от нас?
Не ми пука за момчета и брак. - Кой е подменил Лизи?
Партито ще започне след малко. Хайде да ви облечем.
Радвам се, че си тук.
Господа, заповядайте.
Извинявай. Дадох ти да изпратиш телеграма.
Да, господине. - Но си я искам. Трябва да си я взема.
Отне им доста време да я напишат. Беше дълга, така че не е евтина.
Разбирам.
Права си. Беше доста дълга.
Много благодаря.
Извинявай, че...
НЮ ЙОРК - ПЛАТЕНА
ГАЙ
ДО Г-ЦА АНАБЕЛ СЕЙНТ ДЖОРДЖ НЮ ЙОРК
Двамата ми любими танцьори. Вървете да се забавлявате!
Херцоже!
Как се произнася - херцог ли, или херцоуг?
Взехте си питие, нали? Съжалявам, че не е чай.
Нан ще дойде ли при нас? - Сигурно вече върши някоя пакост някъде.
Как склонихте свободомислещата ни щерка да се съгласи на брак?
Откак проходи, никой не може да я хване.
Аз само се надявам да вървя до нея.
Браво, хубав отговор. Нан е щастливка.
Добре дошли, г-жо Парамур. Знам колко сте търсена.
Как ще пропуснем събитието! Виждам, че сте избрали гълъби.
Сем. Астор имаха само канарчета, не изглеждаха добре.
Канарчетата или сем. Астор?
И двете.
Честито, г-жо Сейнт Джордж. Издигате се в обществото.
Нан?
Тогава ще стоя тук и ще чакам. - Обеща да не го правиш днес.
След като се върнах в този дом, не мога просто да се преструвам.
Момичета.
Радвам се за тях.
Гълъбите идват в повече, но Патриша обича да прекалява.
Че кой в Ню Йорк не прекалява?
Аз на нейно място... Ако ти не беше... - Разочаровала семейството?
Всички?
Ако не бе решила, дали заради влошено здраве, или превъзбуда,
да избягаш, сега ние можеше да устройваме такова парти.
Просто казвам, че ти беше избраницата на бала на онова стълбище.
Всички го казаха. И ако се съгласиш да се върнеш в Англия и да опиташ...
Какво? - Да, отказва!
Запозна се с кралица и се главозамая.
Ако дъщерите ми бяха по... - Сговорчиви?
Послушни? - Привлекателни!
Ето, изплюх камъчето. По-привлекателни.
Ще потърся Джини. - Лизи, чакай.
Само казвам, че ако и двете бяхте по-възприемчиви към процеса,
партито щеше да е наше. - Без гълъбите, нали?
Да, определено са в повече.
Добрите обноски изискват да не пиеш питието си.
Мамо, виждала съм те да пиеш питиета.
Мейбъл, като бях млада, и аз мислех, че знам всичко.
Но с течение на времето осъзнаваш, че нищо не знаеш.
Когато другите се върнат в Англия, ти ще останеш при мен.
Какво? Не, не мога. - Щом Лизи е тук, и ти оставаш.
Иначе какво ще кажат хората?
Сестра ти провали всичко.
Мамо, тя просто...
Нан, какво има?
Всички са долу.
За теб съм никоя. Никога не си била моя майка.
Всичко, което си ми казвала през целия ми живот, е пълна...
Джини, слез долу, моля те. - Съжалявам. Аз съм виновна.
Не виня никого, скъпа. Слез долу и се наслади на своя миг.
Изпъни рамене. Вдигни глава.
Извинете!
Извинявай.
Не се познаваме.
Елизабет. Лизи. - Приятно ми е.
Ето те. Съжалявам.
Просто... Забавляваш ли се? - Да. Току-що се запознах с Елизабет.
Познаваш Лизи. Беше отседнала в къщата ви и в Рънимийд.
Тогава там беше пълно с хора.
Да, тичахме назад-напред. Беше като в мъгла.
Простете, аз...
Извинете ме.
Ако не се бях родила, ако не съществувах...
Недей, моля те. - За теб и татко щеше да е много по-добре.
Всички в семейството са шепнели, побутвали са се
и са спирали да говорят, щом вляза в стаята.
Нищо подобно.
Защо ме излъга? Всеки ден си се будела и си ме лъгала от зори до мрак.
На другия ден си ставала и отново си ме лъгала.
Скъпа, правили сме грешки. - Правили сте грешки.
Аз не съм твоя. Нито очите ми, нито ръцете ми, нито краката ми.
Нищо чудно, че като малка бях по-близка с татко.
Изпитвах вина, че се радвам, когато се прибираше у дома.
А е било, защото той ми е баща, а ти не си ми никаква. Никаква!
Почакай! - Мислех, че ще ми олекне.
Че ще си поговоря с теб...
Но ти ме показваш пред цял Ню Йорк и ме караш да лъжа.
Не мога да те гледам.
Трябва да се успокоим. Скъпа, ела да седнеш до мен.
Баща ти е с Тио, можем да си поговорим откровено.
Караш ме да лъжа и Тио. Как да се ожени за мен, като не знае коя съм?
Дори аз не знам коя съм! Животът ми е лъжа!
Ще му кажа истината.
Нан? Нан?
Нан.
Нан!
Г-жо Сейнт Джордж...
Ето те. Исках да... - Не сега, Лавиния.
Тио.
Най-прекрасната майка на булка в света! - Стига. Къде е Нан?
Време е... - После.
Дами и господа, знам, бяхте съкрушени, че сте пропуснали сватбата на годината.
За да се утешите, помогнете ми да устроим топло нюйоркско посрещане
на лорд и лейди Сийдън.
Първият танц не важи, ако не сте танцували в Ню Йорк.
Ела да покажем на децата как се прави. - Трейси, трябва да поговорим.
Пусни ме!
Мили боже, Пати! Ако не ти се танцува, можеше само да...
Нан е разбрала.
Явно са решили, че ще е хубаво да...
Да ни покажат на панаира? С някакъв фалшив първи танц?
Съвсем уместно, защото в Америка всичко е копие.
Херцогът знае ли?
Отиде да му каже. - Значи е глупачка. Ще го загуби.
Един херцог не може да се ожени за такова момиче.
Не помисли ли за нея? А за мен? - Добре.
Ще оправя нещата.
Този път не можеш просто да я разсмееш, Трейси.
Да се посмеете заедно над света, да си кажете, че съм глупавичка и забавна.
Вината е изцяло твоя.
Имаш ли представа какво сме пожертвали заради твоята убеденост,
че можеш да правиш каквото си искаш?
Като гледам това пищно парти с орхидеите, храната и мебелите,
не виждам някой да прави саможертви.
Не ми пука и за една треска от тези мебели! Превърна ни в лъжци!
Борих се семейството да остане заедно и ще продължа и занапред.
И ако всичко се нареди, ще е заради моите усилия.
Обичам Ню Йорк! - И Ню Йорк те обича!
Тук дишам с пълни гърди. Чувствам се свободен.
Точно както когато бях малък и можех да тичам
по цял ден навън, преди да сложа тези тесни бричове.
Харесвам те в широки панталони.
Помниш ли онези нощи преди сватбата?
И следобедите. И сутрините.
Искаш ли...
В дома на сем. Сейнт Джордж? - Ами, Кончита, нали сме в Америка.
Страната на свободните!
Хайде.
Джини. - Ето ви.
Искахме да ти честитим. - Честито.
Омъжи се за истински английски джентълмен. При това лорд.
И чухме... - ...че сте се оженили тайно!
Колко романтично! - Фамозно!
Е, как е в Англия? В дворец ли живеете?
Всичко там ли е много старо?
Да, но старо и красиво, а не старо и запуснато.
Лордовете и дамите имат изтънчен вкус. - Знаех си, че Джини ще стигне далеч.
И да не съм го казвала, го мислех. - Да.
Аз също. - А роклята ти е толкова елегантна.
Толкова елегантна.
Да, вече го казах.
Лизи, какви игри играеш? Ако трябва да останем тук с мама, ще умра!
Няма да умреш. - Откъде знаеш? Може пък да умра.
Всичко тук ми беше толкова познато и... - Безопасно.
Да. Но сега вече... - ...е различно.
Мъчно ти е, че Сийдън избра нея ли?
Мейбъл, не осъзнаваш колко много приличаш на мама,
защото нямаш представа за абсолютно нищо.
ГЛАВЕН ВХОД
Разкажете ни повече за... - Големия си замък.
Всъщност не е замък. - А как се нарича?
Замъкът... Тинтажел.
Сем. Сейнт Джордж сигурно не вярват на късмета си.
Огледайте се. Голяма безвкусица, нали? Новобогаташка натруфеност.
В Америка всички са новобогаташи.
Извинете, трябва да намеря годеницата си.
ПОВЕРИТЕЛНО
ПОДАТЕЛ - ГАЙ ТУОРТ, БЛАГОРОДНИК
Ако намериш сметки, които искаш да платиш, моля.
Заповядай. - Джини ми каза, че има писма.
Странна работа, когато остарееш, истории, които уж отдавна са погребани...
отново излизат наяве и невинаги ти става хубаво от това.
А как се чувстваш тогава?
Искаш да говоря за чувствата си? Наследила си го от майка си.
Да ти кажа ли истината?
Стар.
Чувствам се стар, Нан. Като си млад, ти изглежда невъзможно.
Но усещането, когато тичаш, смееш се и танцуваш с приятелите си...
Някой ден ще си готова на всичко, за да го изпиташ пак.
Всеки на моята възраст ще ти каже, че само се преструваме на зрели хора.
Когато коланът ти ще се пръсне, косата ти оредява на темето
и внезапно лъчезарна млада красавица се засмее на шегата ти...
Няма как да не я забележиш. Тя самата го иска.
Въпреки че майка ти си остава най-красивата жена на света,
от време на време се изморява, става раздразнителна. И се случва да...
Къде е тя? Истинската ми майка.
Миличка...
Малко след като ти се роди, семейството й прати вест, че се е споминала.
Коя беше тя?
Тя беше...
Беше много отдавна. - А как изглеждаше?
Много красива, несъмнено.
Поне в това съм сигурен, защото... погледни се в огледалото.
И как се казваше?
Не сме се запознавали, Нан.
Нан.
Когато съм далече от Ню Йорк и от мама, мога да бъда себе си.
Сигурно. Разбира се, ти почти не ми липсваше.
Има ли в Англия момичета като нас?
Като теб?
Трябва да ги видиш всичките.
Няма нито една като мен.
Благодаря.
ПОЛУЧЕНА
Скъпа моя Нан,
повече не мога да крия това, което изпитвам.
Чувствам се слаб и объркан.
Но любовта ми към теб, Нан, не е такава.
Е, какво ти каза?
Поговорих си и с двамата. Тя не каза нищо, а той не ме чу.
Каза, че хубавиците му хвърляли погледи с надежда да ги забележи.
И че нямал вина. - Как изобщо го понася мама?
Просто си намира занимания.
Така става накрая в брака.
Татко винаги ще е невъзможен.
Но мама, Нан, нашата майка...
Тя те обича с цялото си сърце.
Оправи си грима, скъпа.
ВЕСТНИЦИ
ХЕРЦОГ ВЗЕМА НЮЙОРКСКА БУЛКА
ХЕРЦОГИНЯ ОТ САРАТОГА
ХЕРЦОГ - СЕ ЖЕНИ - ХЕРЦОГИНЯ
Вземи участие в партито.
Досущ като истински човек.
А Мини... - Спи непробудно горе.
Тук е толкова безгрижен. - Никое от тези деца няма да е безгрижно.
Боя се, че в дома на Бритълси няма да е възможно.
Там просто...
пламъкът им угасва.
Ще избягаме от семейството му.
Ако позволите, лейди Марабъл,
лорд Ричард е англичанин, първороден син и лорд.
Да, но погледни го само. Защо не би избрал това?
Под онзи покрив може и да не го усеща, но в Англия той има власт.
Никой англичанин не би избрал свободата пред властта.
Яла ли си нещо?
Права си, разбира се.
Допуснах много грешки.
Но коя майка не е правила грешки?
А аз се стараех да дам всичко от себе си.
Не съм те носила в утробата си.
Но ти се кълна, че от мига, в който те видях, съм те носила в сърцето си.
Денят, в който дойде при мен,
беше най-хубавият и най-трудният в живота ми.
Сърцето ми бе сломено заради баща ти.
Но бедното ми сърце нямаше представа какво му предстои.
Щом видях очичките ти и малките ти пръстчета...
И крачетата ти. Можех да ги обвия с длан.
И не ми казвай, че очите ти не са моите,
защото, когато не заспеше, се взирах в тях нощ подир нощ.
И пръстите ти са мои, защото ги целувах пак и пак.
Ти се загнезди в сърцето ми
и го направи много по-голямо, светло и значимо.
Когато беше мъничка и искаше да се катериш,
а ти не се спираше...
извръщах гръб, за да не видиш, че ме е страх.
Било те е страх? - И още питаш!
Аз съм майка и жена.
И двете неща са ужасно плашещи всеки божи ден.
Но не исках да видиш по лицето ми, че ме е страх за теб.
Защото исках да станеш безстрашна.
Ако ти бяхме казали истината,
щеше да бъдеш Нан с тайна.
Нан с въпроси, Нан, която се чувства различна.
А аз исках да си просто Нан.
Може да не съм била права, но измислях нещата в движение.
А татко ми каза, че всички в този свят само се преструват на зрели хора.
И е прав, разбира се.
Макар че някои се преструват по-усърдно от други.
А относно Тио, скъпа...
Може да ти се струва лъжа,
може и да се нарече лъжа според определението в речника, но...
ще го загубиш.
А щом трябва да предпазиш любим човек, за мен не е лъжа.
Няма лошо да извърнеш гръб, за да скриеш страха си.
Но Тио е честен. Не е като татко.
Ти може и да си затваряш очите
и да си доволна, но... - Не съм доволна.
Искам ти и Джини да го знаете.
Изобщо не съм доволна.
Но си е моя работа.
Не искам да се лъжем цял живот.
Знам, трябвало е да извръщаш гръб, за да стана смела, но вече съм такава.
В повечето случаи. Но ти още си с гръб към мен.
Ето я най-сетне! Моята дъщеря.
Ето ги херцога и неговата "херцовиня".
Искаме един танц от вас. Хайде, достатъчно чакахме.
Полковник, защо мислите, че на младежите им се стои при старци като нас?
Те са млади и влюбени, не го забравяйте.
Хайде, хора, нали сме на нюйоркско парти!
Нан ще му каже.
И мисля, че ще постъпи правилно.
Тио, по-бавно!
Добре ли си? Случило ли се е нещо?
Обичам те, Нан.
Искаш ли ме?
Мен ли искаш?
Кажи го.
Да. Да, искам те.
Ела.
Колко ми липсваше! - Беше ужасно, нали?
Слушай, исках да... Скъпа, как върви брачният живот?
Ами щастлива съм. Когато сме заедно, само двамата...
той е много грижовен към мен. - Радвам се.
Държи се с мен като с... - Дама?
Да. - Наистина ли?
Естествено. Виж, аз съм лейди Сийдън.
Остави ме сам. За пореден път.
Съжалявам, просто наваксвахме...
В твоя дом с твоето семейство, с което явно никак не е лесно да се живее.
Всички се суетят, постоянно разправят кой съм.
Нима се омъжи за мен заради титлата?
Не, разбира се. Аз те обичам.
За мен това парти е унизително. Унизително!
Цялото вулгарно събитие в наша чест е отвратителна проява на лош вкус.
Мисля, че заслужавам повече уважение.
Не те разбирам. - От теб, моята съпруга, и от майка ти.
Така ли реши да представи новия си зет
на Ню Йорк - да се перчи с мен и с титлата ми? Обидно е.
Напълно си прав. Ужасно съжалявам.
С огорчение ще кажа, че майка ти трябва да се извини.
За партито, за фарса с първия танц.
За проявата преди малко. Трябва да ми се извини.
Нали нямаш предвид наистина да ти се извинява?
Няма да те уча, Вирджиния.
Тио.
Преди да влезем вътре, искам да ти кажа нещо.
Исках да знаеш... - Щастлива ли си? Имам предвид с мен.
Разбира се. - Тогава не помрачавай деня.
Наистина ли?
Да се оженим скоро.
Съгласна ли си?
Майко.
Това парти, цялото събитие, целият следобед беше...
Беше крещяща проява на лош вкус.
Вече беше в Англия и знаеш как да се държиш,
но Джеймс заслужава уважение.
Накара и него, и мен да се чувстваме неудобно.
Ще ти бъда благодарна, ако се извиниш.
Джини, миличка, какво те прихваща?
Хайде всички да танцуваме, искаш ли?
Г-жо Сейнт Джордж, нямам думи да ви благодаря за прекрасното парти.
Посрещнахте толкова топло мен и съпругата ми.
Естествено, добре сте дошли. Това е домът на Джини.
Може би се чувстваш неразположена от пътуването по море.
Целта на това парти и на целия ни живот е да намерим щастието си.
Скоро ще стана херцогиня и ще имам достъп до всички знатни особи.
Но едва ли ще се впечатля кой знае колко от тях,
защото нашата майка...
Моята майка е кралица.
Изпъни рамене. Вдигни глава.
Права си, Джини.
Всичко в това парти е неуместно и безвкусно.
Единственото, с което се гордея тук, сте вие, момичета.
И с двете.
Но ще запазя извиненията за годините, в които ми дремеше какво мислят за мен.
И може би за една нощ в Саратога, когато се изкатерих по стена
и неволно показах гащичките си на кмета.
Лавиния, мисля, че това парти е под достойнството ни.
Нали е твоето! - Просто ще си излезем.
Хубаво. - Просто...
Дали всичко ще се нареди, Лавиния? - Нямам никаква представа.
Трейси невинаги е добър съпруг.
Рядко се случва. Но какво да направим?
Да положим всички усилия да сме зрели.
Не мога просто да се преместя в Ню Йорк.
Защо не? Моля те, Дики. Можем да останем тук.
В онази къща просто се задушавам!
Няма да оставя вашите да угасят пламъка на Мини.
Ако си решил, че нямаш избор, това си е твоя работа, но аз имам.
Само трябва да реша кое да избера.
Мамо, връщам се с момичетата в Англия. Отивам с Джини.
Ако мога, ще си намеря съпруг. И Мейбъл може да дойде.
Браво, Лизи, така те искам.
Вярвам в теб, знай го.
Благодаря ти. - Моля.
Е, херцогиньо Нан, кога се връщаме в Англия?
Лизи, слава богу.
Майко, преди малко...
Нали си добре, Мейбъл? Кажи ми.
Искам дъщерите ми да са добре. - Да, добре съм.
Но слушай, майко. Горе...
Мейбъл, оправи си шала и няма да го обсъждаме.
Как ще ти намерим съпруг, ако все носиш половин шал?
Значи Нан все пак не му каза? Херцогът остава в семейството?
Не мога повече така, Трейси. Всичко свърши.
Смяташ ли, че някой ще те погледне, ако останеш сама?
Или ще те приеме в дома си? Дори в Саратога няма да те искат, Пати.
А и знаеш как се оплиташ понякога.
Няма да оцелееш.
Естествено, попита за нея. За истинската си майка.
Но не й каза истината?
Разбира се, че не. За какъв ме взимаш?
Превод на субтитрите Живко Тодоров