אם בוהים בסיר מים, המים לא רותחים מהר יותר.
אבל הם ממש מאחרים.
בעוד כמה שעות הבית הזה יתמלא באנשים המכובדים (גם: היפים) ביותר בניו יורק.
טוב, אני חושב שהאישה היפה ביותר בניו יורק כבר נמצאת פה.
אתה תקמט את השמלה שלי.
תודה, מר קולונל, אדוני.
טוב, לא אכפת לי מי עוד מגיע.
האמת שגברת פרמור הגיבה ואמרה שהיא מצפה בקוצר רוח.
אבל לא אכפת לי מאף אחד.
טוב, פטי, שתי בנותינו זכו להצלחה.
נו, אפילו בעיתון כתבו על הגעת הדוכס.
דוכס בניו יורק סיפור האהבה של השנה -
יפה מצידך לארח לי לחברה בהיעדרותו של תיאו. אתה משועמם?
ממש לא.
אני משועממת. ומעולם לא שעממת אותי, באופן כללי.
קיוויתי לנהל שיחה מהנה,
אך באופן חריג אתה לא מספר לי סיפורים מבישים.
אני פשוט עייף. לילות ארוכים, את יודעת איך זה.
לאחרונה לא, למרבה הצער.
אבל זה לא העניין. אתה מאוהב?
סליחה?
אימך החזיקה את כתפיה כך אחרי שהיא פגשה את אביך.
בטח פציעה עקב ריקודים, כמו שאני מכיר אותה.
גאי, אני שואלת בצורה מנומסת, מה אתה עושה פה במנח הכתפיים הזה?
למה אתה מחכה?
תיאו דוכס, מסכן שכמותו.
המתנה לבחורה המתאימה היא נטל המוטל על כתפיו.
אבל אני לא יודעת אם שמת לב, אתה לא חשוב עד כדי כך.
תודה רבה.
אם היא מתאימה לך,
אל תהיה כמו אבא שלך, הוא חיכה בסבלנות שדברים יקרו בחייו.
אימא שלך חיה את חייה במלואם.
כשהיא פגשה את אביך ליד לאגם,
היא לא ישבה וקיוותה שהוא ייגש אליה.
היא הכריזה על אהבתה במכתב,
היא כתבה אותו שם על גדת האגם והלכה לתת לו אותו.
סבתא שלך הייתה מזועזעת.
אבל אביך, טוב, הוא אהב אותה כל חייה.
כולנו אהבנו אותה.
חיים ללא אהבה הם חיים לא מלאים.
וממרום גילי, גאי, תן לי לומר לך משהו,
יש עוד זמן רב עד שתזדקן ותמות.
ועכשיו תעביר לי את תפוחי האדמה.
תודה. - בבקשה.
נאן היקרה שלי -
רגשותיי כלפייך -
לא יכולים להישמר עוד בסוד -
מבוסס על הרומן מאת אדית וורטון -
נו, נו. מי הגיעו סוף סוף?
אוי, יקירתי. ברוכה השבה הביתה. - היי, אבא.
נאן. בואו, בנותיי.
היא רוקדת את ריקוד הידיים המצחיק שלה?
לכו, לכו.
בנותיי הקטנות.
שתי בנותיי הקטנות חזרו הביתה.
קולונל. - כן.
גברת סנט ג׳ורג׳. נעים מאוד להכיר.
העונג כולו שלנו.
אני חייב לחבק אותך!
טוב כל כך לראות אותך.
וג׳יני מצאה לעצמה לורד.
שימו לב, שדרת מדיסון!
תנו לנו לקחת את התיקים שלכם.
לא, לא, אנחנו לא רוצים להטריח. אז נלון במלון גרנד.
מלון גרנד. איזה תענוג.
מישהי רוצה לומר שלום. - כולם פה.
רוצה להחזיק אותה? - כן. כן, בבקשה.
גברת טסטוואלי, שתי בנותיי מאושרות וממוסדות,
והכול בזכותך.
כן. כן.
אנחנו משתדלים כמיטב יכולתנו, כמובן. אבל לא לזה אתם רגילים, אני יודעת.
בחרנו בכל הריהוט בעצמנו,
ולצערי הציורים לא ישנים כלל וכלל.
זו יונה בכלוב? - כן.
נערוך מסיבה עם אוכל ועם אנשים...
לא, אנחנו יודעים מה זה מסיבה. למה נערוך מסיבה?
כדי לקבל את פניכם בברכה.
שלחנו המון הזמנות, אין לכם מושג כמה.
משפחת אסטור, משפחת קליפורד. אולי גם משפחת פרמור.
אבל למה יש יונה בכלוב?
לגברת קופר-לוקהרט הייתה אנפה. זה מפני שציפורים נחשבות אופנתיות.
ותבנית הצבעים שלי היא צבעי יונה.
מצוין. ועכשיו מי מוכן למשקה של גברים
הרחק מכל הציוצים האלה? רבותיי.
בנות, מהר, מהר. כולכן צריכות להתרחץ.
אני מצטערת כל כך. לא ידעתי שתהיה מסיבה...
לא, זה מעניין. ישחררו את היונים בשלב כלשהו?
גברת משהו-משהו תביא את האנפה שלה?
אני חושבת שהכול אפשרי.
יקירתי, בבקשה. האורחים יגיעו בקרוב מאוד
ואני רוצה להשוויץ בך. - למה?
כי אני אימא שלך.
נו, תראו מי נהיו שקטות כל כך.
ליזי!
ליזי. - ליזי!
התגעגעתי אלייך. היי. - היי.
אני שמחה כל כך לראות אותך! - מה עשית?
או אולי אני אמורה לשאול את מי עשית? - כן!
מי בר המזל שגורם לך להישאר כאן הרחק מאיתנו?
בנים וחתונה לא מעניינים אותי.
ליזי? מי גנב את ליזי?
יש מסיבה שעומדת להתחיל.
אז בואו נלביש את כולכן.
אני שמחה לראות אותך בבית.
רבותיי, שנלך?
אני ממש מצטער. מצטער. אני חושב שנתתי לך מברק שרציתי שתשלחי.
כן, אדוני. - אבל אני רוצה אותו בחזרה.
אני חייב לקחת אותו. אני חייב לקחת...
נדרש מהם זמן רב לתמלל אותו, אדוני. וזה לא היה זול, לצערי, בהיותו ארוך כל כך.
כן.
טוב. כן, הוא אכן היה ארוך.
תודה רבה.
אני מצטער מאוד ש...
ניו יורק - שולם -
גאי -
גברת אנאבל סנט ג׳ורג׳ ניו יורק -
שני הרקדנים האהובים עליי. תקשיבו, לכו תבלו.
דוכס!
זה דוכס או... ״דיוכס״?
לא חשוב, קיבלת משקה? אני מתנצל שזה לא תה.
נאן תצטרף אלינו?
היא בוודאי תסתבך בצרות איפשהו.
אז איך שכנעת את הנפש החופשייה הקטנה שלנו לומר כן?
ברגע שהיא התחילה ללכת, אף אחד לא הצליח לתפוס אותה.
טוב, אני חושב שהייתי רוצה פשוט ללכת לצידה.
יפה. זה משפט יפה, נאן בת מזל.
גברת פרמור, ברוכה הבאה. אני יודעת שאת עסוקה מאוד.
לא היינו מפספסות את זה.
בחרת ביונים, אני רואה.
במסיבה של בני משפחת אסטור היו רק קנרים והם לא נראו טוב.
הקנרים או בני משפחת אסטור?
גם וגם.
ברכותיי, גברת סנט ג׳ורג׳. עשית כברת דרך ארוכה.
נאן?
אני אחכה כאן, אוקיי?
נאן, אמרת שלא תעשי את זה היום.
עכשיו שאני בבית, אני לא יכולה פשוט להעמיד פנים.
בנות.
אני מאושרת בשבילם.
לדעתי הם הגזימו עם היונים. אבל פטריסיה אוהבת להגזים.
מי לא אוהב להגזים בניו יורק?
אילו זו הייתי אני...
ליזי, אילו לא היית... - מאכזבת את המשפחה?
מאכזבת את כולנו?
מחליטה, מסיבה לא ברורה... מצב בריאותי רעוע או התרגשות יתרה,
להיעלם, אולי היינו עורכות מסיבה כזו.
אני רק אומרת, בחרו בך באותו נשף על המדרגות.
כולם אמרו את זה. ואילו היית מסכימה לחזור לאנגליה ולנסות...
מה? - אה, כן, היא מסרבת.
לאחר שהיא פגשה את המלכה, היא חושבת שהיא מלכה בעצמה.
אילו היו לי בנות יותר... - כנועות יותר?
ממושמעות יותר? - אטרקטיביות יותר.
הנה, גרמתן לי לומר את זה. אמרתי את זה, אטרקטיביות.
אני צריכה ללכת למצוא את ג׳יני. - רגע, ליזי.
אני רק אומרת שאילו שתיכן הייתן פתוחות יותר לתהליך,
זו הייתה יכולה להיות המסיבה שלנו.
כן. טוב, רק בלי היונים, נכון?
היונים מוגזמות, בהחלט.
בחברה מתורבתת, את לא באמת שותה את המשקה שלך, את יודעת?
אני חושבת שמשקאות שותים, אימא.
מייבל, גם אני הייתי בחורה צעירה פעם וחשבתי שאני יודעת הכול.
אבל לצערי עם חלוף הזמן תביני שאת לא יודעת כלום.
כששאר הבנות יחזרו לאנגליה, את תישארי כאן איתי.
מה? לא, אני לא יכולה.
אם ליזי נשארת פה אז גם את.
מה אנשים יאמרו אם הבנות שלי יהיו במדינות שונות?
אחותך הרסה לכולנו.
אימא, בבקשה, היא פשוט...
נאן, מה קרה?
כולם למטה.
אני חסרת משמעות בשבילך. מעולם לא היית אימא שלי.
כל מה שסיפרת לי כל חיי היה...
ג׳יני, רדי למטה, בבקשה.
אני מצטערת כל כך. כל זה קרה באשמתי.
אין כאן אשמים, יקירתי. עכשיו רדי למטה ותיהני.
כתפיים לאחור. ראש מורם.
סליחה!
סליחה.
אני לא חושב שנפגשנו.
אליזבת. ליזי. - נעים מאוד.
הנה אתה. אני מצטערת כל כך.
הייתי פשוט... אתה נהנה? - כן.
כרגע פגשתי את אליזבת.
אבל אתה מכיר את ליזי. היא התארחה בבית שלך ובראנימיד.
היו הרבה אנשים באותו סוף שבוע.
כמובן, אני...
כולנו התרוצצנו.
נותר זיכרון מעורפל.
אני מצטערת, אני פשוט...
אני מצטערת.
אילו לא הייתי נולדת או אילו לא הייתי קיימת...
די, בבקשה.
היה קל יותר. היה טוב יותר לך ולאבא.
כל בני המשפחה בוודאי התלחששו והציקו
ונאלצו להפסיק לדבר בכל פעם כשנכנסתי לחדר.
זה מעולם לא היה ככה.
למה שיקרת? בכל יום התעוררת ובמשך כל היום שיקרת לי.
ולמחרת קמת מהמיטה ושיקרת לי שוב.
יקירתי, טעינו. - את טעית.
אני לא שלך. העיניים שלי אינן שלך.
הידיים שלי אינן שלך. כפות הרגליים שלי אינן שלך.
ואין פלא שהייתי קרובה לאבא כשהייתי קטנה.
התייסרתי כל כך כשהייתי שמחה כל כך כשהוא חזר הביתה.
אבל זה קרה כי הוא היה אבא שלי, ואת היית סתם מישהי. את סתם מישהי.
בבקשה, חכי... - חשבתי שלהיות כאן יעזור.
חשבתי שאם אוכל לדבר איתך...
אבל את רק משוויצה בי בפני בכל ניו יורק, ואת מכריחה אותי לשקר
ואני לא יכולה להסתכל עלייך.
בואי נירגע. יקירתי, בואי שבי.
אבא שלך נמצא עם תיאו. אנחנו יכולות לדבר.
ואת מכריחה אותי לשקר לתיאו.
איך הוא יתחתן איתי בלי לדעת מי אני?
כשאני אפילו לא יודעת מי אני? כל החיים שלי היו שקר.
אני צריכה לספר לו את האמת.
נאן? נאן?
נאן.
נאן!
גברת סנט ג׳ורג׳, אני יכולה...
הנה את. התכוונתי ל... - לא עכשיו, לביניה.
תיאו.
הנה היא, אם הכלה
הכי יפה שהכרתי. - לא, תפסיק. איפה נאן?
את יודעת שהגיע הזמן ל... - אני חייבת ללכת.
גבירותיי ורבותיי, אנחנו יודעים כמה קשה היה לכם
לפספס את חתונת השנה.
כפשרה,
עזרו לי לקבל בברכה לניו יורק
את לורד ואת ליידי סידון.
קדימה, זה לא נחשב לריקוד הראשון עד שלא רקדתם אותו בניו יורק.
נו, קדימה. בואי נראה לילדים האלה איך עושים את זה, פטי.
טרייסי, אני חייבת לדבר איתך.
תוריד ממני את הידיים שלך!
למען השם, פטי.
אם את לא רוצה לרקוד, את צריכה רק...
נאן יודעת.
אני מניחה שהם חשבו שיהיה נחמד אם אנחנו...
נוצג לראווה? נביים ריקוד ראשון?
זה לא מפתיע, אני מניח, כי באמריקה הכול הפקה אחת גדולה.
הדוכס יודע?
היא אומרת שהיא תספר לו.
אז היא טיפשה. היא תאבד אותו.
דוכס לעולם לא יכול לשאת בחורה כזו.
מה איתה? מה איתי? - טוב.
אני אפתור את זה.
זו לא אחת מאותן הפעמים שאתה יכול לגשת אליה ולהצחיק אותה, טרייסי.
להתבדח על העולם יחד,
על כמה אני תמיד מטופשת ומשעשעת.
כל זה קרה באשמתך.
יש לך מושג מה הקרבנו מפני שאתה חושב
שאתה יכול לעשות ככל העולה על רוחך?
טוב, אני חייב לומר שכשאני מסתכל על המסיבה שם בחוץ,
עם כל הסחלבים האלה ועם האוכל ועם הריהוט,
לא נראה לי שמישהו מקריב משהו.
ממש לא אכפת לי מהריהוט הזה, ממש לא!
הפכת אותנו לשקרנים!
נלחמתי כדי לשמור על אחדות המשפחה הזו, ואני אמשיך להילחם.
ואם יהיה בסדר, זה כי אני אתקן את המצב.
אני אוהב את ניו יורק!
ניו יורק אוהבת אותך.
אני יכול לנשום כאן.
אני מרגיש חופשי.
בדיוק כמו...
בדיוק כמו כשהייתי ילד קטן ויכולתי לרוץ סביב...
כל היום.
לפני שהייתי חייב ללבוש מכנסיים צמודים כל כך.
אתה יודע, אני באמת מעדיפה כשאתה לובש מכנסיים צמודים פחות.
אלוהים, את זוכרת את... הלילות שלפני החתונה?
את אחרי הצהריים.
את הבקרים.
שנלך ל...
בבית של משפחת סנט ג׳ורג׳?
ובכן, קונצ׳יטה, זו אמריקה.
הארץ החופשית.
בואי.
ג׳יני. - הנה את.
רצינו לברך אותך. - מזל טוב.
התחתנת עם ג׳נטלמן אנגלי אמיתי. לורד, לא פחות מכך.
ושמענו ששניכם... - התחתנתם בסתר!
רומנטי כל כך. - נפלא כל כך.
אז איך אנגליה? את גרה בטירה?
הכול ממש ישן?
כן, אבל ישן ויפה, לא ישן ומלוכלך, את יודעת.
ללורדים ולנשותיהם יש טעם מעולה.
תמיד ידעתי שג׳יני תהיה מוצלחת.
גם אם לא אמרתי את זה, זה מה שחשבתי. - נכון.
וגם אני. - והשמלה הזו, ג׳יני, היא אלגנטית כל כך.
אלגנטית כל כך.
כן... אני חושבת שכבר אמרנו את זה.
ליזי, מה את מנסה להשיג?
אם איאלץ להישאר פה עם אימא, אני אמות.
את לא תמותי.
איך את יודעת? אני עשויה למות.
כל זה היה מוכר כל כך ו... - בטוח.
כן. ועכשיו זה... - זה שונה.
זה עדיין מפני שסידון בחר בה?
מייבל, את דומה לאימא הרבה יותר מכפי שנדמה לך
כי את לא יודעת כלום על שום דבר.
כניסה קדמית -
אז תספר לנו עוד על ה... - טירה הגדולה שלך.
זו לא באמת טירה. - איך היא נקראת?
טירת... טינטאג׳ל.
טוב, אני בטוחה שמשפחת סנט ג׳ורג׳ מרגישה בת מזל.
תביט סביב. הכול די ברברי, לא? הנובורישיות הזו?
טוב, אפשר לומר שכל אמריקה כזו.
תסלחו לי, אני צריך למצוא את ארוסתי.
חסוי -
שולח - גאי ת׳וורט הנכבד -
אם תמצאי שם חשבונות שאת רוצה לשלם, את מוזמנת לשלם אותם.
תרגישי חופשי. - ג׳יני אמרה לי שהיו מכתבים.
יש משהו משעשע בלהזדקן, סודות שאתה חושב שנשכחו מזמן...
טוב, הם צצים שוב והם לא תמיד גורמים לך להרגיש טוב.
איך זה גורם לך להרגיש?
את רוצה שאדבר על רגשותיי, אה? טוב, קיבלת את זה מאימא שלך.
רוצה לדעת את האמת?
זקן.
אני מרגיש זקן, נאן.
זה לא נראה כמו משהו אפשרי כשצעירים, אני יודע.
אבל האופן שבו את מרגישה כשאת רצה וצוחקת
ורוקדת עם החברות שלך, את...
טוב, יום אחד...
את תהיי מוכנה לעשות הכול כדי להרגיש כך.
תשאלי כל אדם בגילי,
אנחנו, כולנו רק מעמידים פנים שאנחנו מבוגרים.
את יודעת, כשהחגורה לוחצת,
כשהשיער מידלל
ופתאום בחורה צעירה ויפה מחייכת אליך וצוחקת מהבדיחות שלך...
טוב, את יודעת, אי אפשר להאשים גבר בכך שהוא שם לב לזה.
היא רוצה שתשים לב.
ובינתיים, כן,
אימא שלך היא עדיין האישה הכי יפה במדינה,
אבל, את יודעת, היא מתעייפת ומתעצבנת. אז לפעמים ה...
איפה היא? האימא האמיתית שלי.
יקירתי...
משפחתה שלחה הודעה שהיא נפטרה זמן קצר לאחר שנולדת.
ומי היא הייתה?
אנחנו...
טוב, היא הייתה...
זה קרה לפני זמן רב. ו...
איך היא נראתה?
אני מניח שהיא הייתה יפה מאוד.
את זה אני יכול לומר לך כי...
טוב, את יודעת, תראי אותך.
ואיך קראו לה?
לא ממש ראיתי אותה, נאן.
נאן. נאן.
כשאני רחוקה מניו יורק, מאימא, אני עצמי הרבה יותר.
אני מתארת לעצמי.
וכמובן, בקושי התגעגעתי אלייך.
אז...
יש באנגליה מישהי כמונו?
כמוך?
את צריכות לראות אותן.
אין אף אחת כמוני.
תודה.
התקבל -
נאן היקרה שלי,
רגשותיי כלפייך לא יכולים להישמר עוד בסוד.
אני חלש. ואני מבולבל.
אבל נאן, אהבתי אלייך אינה חלשה או מבולבלת.
אז מה היא אמרה?
דיברתי עם שניהם. היא לא דיברה, והוא לא הקשיב.
הוא אמר שבחורות יפות שולחות לו מבטים והן מקוות שהוא ישים לב.
ושאי אפשר להאשים אותו.
איך אימא בכלל מסוגלת לסבול את זה?
אני חושבת שהיא פשוט מתעלמת וממשיכה בחייה.
אני מניחה שכאלה הם חיי הנישואים.
תמיד יהיה קשה להתמודד עם אבא.
אבל נאן, אימא, אימא שלנו, היא...
היא אוהבת אותך עד אין קץ.
תשני את הבעת הפנים שלך, יקירתי.
עיתונים -
דוכס אנגלי נושא לאישה כלה מניו יורק -
בחורה מסרטוגה נישאת לדוכס אנגלי -
דוכס - מתחתן - דוכסית -
הצטרפת למסיבה.
כמעט כאילו שאני אדם אמיתי.
מיני... - ישנה למעלה.
הוא ממש חסר דאגות כאן.
אף אחד מהילדים האלה לעולם לא יהיה חסר דאגות.
בשביל מי שגדל בבית משפחת בריטלסי, אני חוששת שזה פשוט לא אפשרי.
הם נעשים
כבויים.
אנחנו צריכים להתרחק מהמשפחה שלו.
ליידי מרבל, אם יורשה לי,
לורד ריצ׳רד הוא אנגלי, בן בכור ולורד.
כן, אבל תראי אותו. למה שהוא לא יבחר בזה?
אולי הוא לא תמיד ירגיש את זה שם, אבל באנגליה יש לו כוח.
אף אנגלי לעולם לא יבחר בחירות על פני כוח.
אכלת משהו?
את צודקת, כמובן.
עשיתי טעויות. הרבה טעויות.
אבל לא הייתי מאמינה לאף אימא שטוענת שהיא מעולם לא טעתה.
ועשיתי כמיטב יכולתי. באמת.
אולי לא נשאתי אותך כאן.
אבל מהרגע שראיתי אותך, אני מבטיחה לך, נשאתי אותך כאן.
היום שבו קיבלתי אותך
היה היום הטוב ביותר והקשה ביותר בחיי.
ליבי היה שבור בגלל אבא שלך.
אבל לא היה לו מושג מה מגיע, ללב הזקן הזה שלי.
העיניים והאצבעות הקטנות שלך.
והירכיים שלך, יכולתי לחפון אותן.
ואל תגידי לי שהעיניים שלך אינן שלי,
כי בהיתי בהן לילה אחר לילה כשלא הצלחת להירדם.
והאצבעות שלך שלי כי נישקתי אותן שוב ושוב.
את נכנסת ללב שלי
והפכת אותו לגדול יותר ולמואר יותר ולמשמעותי יותר.
כשהיית בגובה הזה ורצית לטפס,
דבר שתמיד עשית...
הייתי מפנה את הגב כדי שלא תראי שפחדתי.
אבל פחדת? - את רצינית?
אני אימא ואישה.
ושני הדברים האלה מפחידים בכל יום ויום.
אבל לא רציתי שתראי על פניי שפחדתי שמשהו יקרה לך.
רציתי מאוד שתהיי חסרת פחד.
ואילו היית יודעת, אילו היינו מספרים לך,
היית נאן שיש לה סוד.
היית נאן עם שאלות. היית נאן שמרגישה שונה.
ואני רק רציתי שתהיי נאן.
ואולי זו הייתה טעות, אבל אלתרתי תוך כדי תנועה.
ואבא אומר שכולם בעולם
פשוט מעמידים פנים שהם בוגרים.
והוא צודק, כמובן.
אבל חלקנו מעמידים פנים יותר מאחרים.
ויקירתי, בקשר לתיאו...
אולי יש הרגשה שזה שקר,
אולי זה גם מוגדר שקר, אם תחפשי את זה במילון, אבל...
את תאבדי אותו.
ואני לא חושבת שמשהו נחשב שקר כשאת עושה אותו כדי להגן על מישהו שאת אוהבת.
זה בסדר להפנות את הגב כדי להסתיר את העובדה שאת מפחדת.
אבל תיאו הגון. הוא לא כמו אבא.
ואולי את יכולה להמשיך לשקר
ואולי את שלמה עם זה, אבל... - אני לא שלמה.
ויקירתי, חשוב לי שאת ושג׳יני תבינו את זה.
אני לא שלמה עם שום דבר מזה.
אבל זה נתון להחלטתי.
אני רוצה משהו טוב יותר מלחיות בשקר.
ואני מבינה שהיית צריכה להפנות את הגב כדי להפוך אותי לאמיצה, אבל אני אמיצה עכשיו.
בדרך כלל. והגב שלך עדיין מופנה.
הנה היא סוף סוף, הבת שלי.
אז יש לנו את הדוכס וה״דיוכסית״ שלו.
ועכשיו אני רוצים שתרקדו. קדימה, חיכינו מספיק.
קולונל, למה אתה חושב
שהצעירים האלה רוצים לבלות בחברת זקנים כמונו?
הם צעירים ומאוהבים. עליך לזכור זאת.
קדימה, כולם. זו אמורה להיות מסיבה ניו יורקית.
נאן תספר לו.
ואני חושבת שזה המעשה הנכון.
תיאו, תאט, תאט.
אתה בסדר? קרה משהו?
אני אוהב אותך, נאן.
את רוצה אותי?
אני רוצה שתגידי את זה.
כן. כן, אני רוצה. אני רוצה אותך.
בואי לפה.
התגעגעתי אלייך. - נכון שזה היה נורא?
תקשיבי, רציתי... יקירתי, איך חיי הנישואים?
אני מאושרת.
כשאנחנו יחד, כשזה רק שנינו...
הוא לא עושה דבר מלבד לדאוג לי. - אני שמחה.
הוא מתייחס אליי כמו אל... - כמו אל ליידי?
כמובן. - באמת?
תראי, אני ליידי סידון.
השארת אותי לגמרי לבד. שוב.
אני יודעת, אני מצטערת כל כך. אני רק השלמתי...
בבית שלך, עם בני המשפחה שלך,
שאינם אנשים קלים, כפי שאני מתחיל להבין.
אני מתחיל להרגיש את כל המהומה סביבי. האזכורים הבלתי פוסקים למעמדי.
התחתנת איתי רק בגלל התואר שלי?
לא, מובן שלא. אני אוהבת אותך.
המסיבה הזו משפילה בעיניי. היא משפילה.
כל האירוע הוולגרי הזה,
שנערך לכבודנו, אך למעשה הוא מפגן מחריד של טעם גרוע.
הייתי מצפה שיכבדו אותי יותר.
אני לא מבינה. - ממך, אשתי,
וגם מאימך.
שכך היא מחליטה להציג החתן החדש שלה
לניו יורק, על ידי התרברבות בי ובתואר שלי. זה משפיל.
לא, אתה צודק בהחלט. ואני מצטערת כל כך.
ואני לא נהנה לומר שאימך חייבת להתנצל בפניי.
על המסיבה. על הריקוד הראשון המגוחך.
על המחזה שכרגע צפינו בו. היא חייבת להתנצל.
אבל אתה לא באמת מתכוון שהיא חייבת להתנצל?
אני לא אגיד לך מה לעשות, וירג׳יניה.
תיאו.
לפני שנחזור פנימה, רציתי לספר לך משהו.
רק רציתי לומר... - את מאושרת? כלומר איתי.
כמובן.
אז אל תספרי לי שום דבר שעלול לקלקל את זה.
באמת?
בואי נתחתן בקרוב.
זה יהיה בסדר?
אימא.
המסיבה הזו, כל האירוע הזה, כל אחר הצהריים, זה...
טוב, זה היה מפגן ראוותני של טעם גרוע.
היית באנגליה עכשיו אז את יודעת איך מתנהגים.
אבל לצערי ג׳יימס ראוי לכבוד יותר.
הבכת אותו והבכת אותי.
אז אני מבקשת שתתנצלי.
ג׳יני, יקירתי, מה קרה לך?
נראה לי שכולם צריכים לחזור לרקוד, את לא חושבת?
גברת סנט ג׳ורג׳, אני מודה לך מאוד על המסיבה הנהדרת הזו (מנשק).
גרמת לי ולאשתי להרגיש רצויים כל כך.
בבקשה, כמובן. זה הבית של ג׳יני.
אולי המסע בים גרם לך בחילה קלה.
הכוונה מאחורי המסיבה הזו
ומאחורי כל דבר בחיינו, למעשה, הייתה להסב לנו אושר.
אני אהיה דוכסית בקרוב
ותהיה לי גישה לאנשים מכל דרגות המלוכה.
אבל אין לי ספק שאני אתרשם מהם פחות מכפי שמצופה ממני,
כי אימא שלנו...
אימא שלי היא מלכה.
כתפיים לאחור. ראש מורם.
את צודקת, כמובן, ג׳יני.
הכול במסיבה הזו חסר חשיבות ובטעם רע.
למעשה, הדבר היחיד שאני גאה בו בחדר הזה הוא אתן.
שתיכן.
אך אני אשמור את ההתנצלויות ואת הבושה
לשנים שבהן היה אכפת לי מה אנשים חושבים עליי.
ואולי לערב אחד בסרטוגה שבו טיפסתי על קיר
ובטעות חשפתי את התחתונים השניים המועדפים עליי בפני ראש העיר.
ועכשיו לביניה, אני חושבת שהמסיבה הזו לא לרמה שלנו.
אבל זו המסיבה שלך. - אנחנו פשוט נצא מהחדר.
אוקיי, אוקיי. - פשוט...
את חושבת שהכול יהיה בסדר, לביניה?
אין לי מושג. אין לי שום מושג.
אני חושבת שטרייסי אינו תמיד גבר הגון.
יש מעט כל כך גברים הגונים. מה אפשר לעשות?
אנחנו רק יכולות להשתדל כמיטב יכולתנו להתנהג כמו נשים מבוגרות.
אני לא יכול פשוט לעבור לניו יורק.
למה לא? בבקשה, דיקי. אנחנו יכולים פשוט להישאר פה.
אני לא יכולה להיות בבית ההוא. אני לא יכולה לחיות שם.
ואני לא אתן למשפחה שלך לגרום למיני להיות כבויה.
אתה החלטת שאין לך ברירה וזו ההחלטה שלך.
אבל אני יכולה לבחור.
אני רק צריכה להחליט במה לבחור.
אימא, אני אחזור עם הבנות לאנגליה. כדי להיות עם ג׳יני,
למצוא לעצמי בעל, אם אצליח. ומייבל יכולה לבוא איתי.
אוי, ליזי, כל הכבוד.
אני מאמינה בך. באמת.
תודה. - כמובן.
אז הדוכסית נאן, מתי נחזור לאנגליה?
אוי, ליזי, תודה לאל.
אימא, קודם...
את בסדר, נכון, מייבל? את בסדר?
אני רוצה שהבנות שלי יהיו בסדר. - כן, בסדר גמור.
אבל אימא, תקשיבי. למעלה...
מייבל, תתעטפי בצעיף שלך כמו שצריך וזה סוף הסיפור.
איך נמצא לך בעל אם את תמיד מתעטפת רק בחצי צעיף?
אז אני מבין שנאן לא סיפרה לו?
עדיין יהיה לנו דוכס במשפחה?
אני לא מסוגלת להמשיך ככה, טרייסי. זה נגמר.
את באמת חושבת שמישהו יביט לכיוונך אם תהיי לבד?
או יפתח בפנייך את הדלת?
לא יקבלו אותך בחזרה אפילו לסרטוגה, פטי.
ו... את יודעת איזו מבולבלת את נעשית.
את לעולם לא תשרדי.
היא כמובן שאלה עליה. על האימא האמיתית שלה.
לא סיפרת לה את האמת?
לא, ברור שלא. מה את חושבת שאני?
תרגום: גלעד וייס