Jeg udråber os til vindere. Begge to.
To sneboldmestre.
- Se, hvem der er kommet. - Ja. Her er jeg.
Deres nåde.
Dejligt, at du kunne komme. Ankom du med...
Endelig kom det sjove. Jeg kan se, at Guy passer på dig.
Vi passer vist på hinanden.
Velkommen, begge to.
Ved mor, at du er her?
Tak, fordi du passer på min forlover.
- Er det det, jeg er? - Det håber jeg da.
Hvem skulle det ellers være? Min mor i herrekjole?
Kom her. Tak.
Godt. Det er juleaften. Lad os tilbringe den med dem, vi elsker.
BASERET PÅ EDITH WHARTONS ROMAN
Er de overhovedet i live derinde?
Miles er sjov og charmerende.
Og så er han den der fattige anden søn, der skal gifte sig til penge.
Det er lige det, jeg leder efter.
Mor slæber os hjem om en måned, hvis du stadig er horribelt ugift.
Det er jul. Det er ikke nu, vi skal tænke på vores hjem.
Hvis du så gerne vil blive, hvorfor gifter du dig så ikke med ham?
Jeg elsker dig!
De venter på at se, om vi kommer op at skændes.
Er der ingen, der forstår det med, at vi skiltes på god fod?
Skal vi bare lade, som om vi kommer op at skændes?
Jeg kunne tage fat i dit hår.
Undskyld. Jeg... Jeg mente det ikke sådan.
Vi ved vist begge to, hvem der kan lide at blive hevet i håret, Dicky.
Mabel!
Nej!
Jeg elsker dig, Jinny.
Jeg elsker dig.
Det lyder som Conchita.
Bare vi kunne tilbringe julen alene.
Med dine venner...
...er du ikke altid så nem at elske.
- Det er jeg ked af. Jeg... - Jinny.
Kun os.
Kun os. Altid.
Nå...
Hvad skal du have på?
Gør kanterne runde og sørg for, at du ikke er forsvarsløs.
Sneboldkampen.
Regler er afgørende. Det er det ofte.
Hvis dine handsker skal tørres...
Må jeg?
Man siger, at en handske kan være et godt kommunikationsredskab.
"Jeg er forlovet."
"Bare jeg var sammen med dig."
"Vil du række mig nødderne?"
Ja.
Jeg foretrækker at tale direkte i stedet for i koder.
Tag rigeligt.
Julen er tiden, hvor vi er tæt på vores familier
og løsner vores korsetter.
Jeg strammer knap nok mit.
Sikke en fornøjelse at have dig her hos os i år.
Theodore er kun i sandhed lykkelig ved sin strand og sit atelier
i det, jeg kalder "ekstravagant isolation".
Men i år, selvom Skotland er langt væk fra Cornwall,
er der et smil på hans læber, som jeg må gå ud fra skyldes dig.
Én jul stillede han sit nye togsæt op under sin seng,
og så så vi ham ikke i tre dage.
Tjenestefolkene måtte efterlade tallerkener med mad, som til en kat.
Han var 23.
Seks eller syv, tror jeg.
Han har altid sagt, at det var den bedste jul.
Indtil i år, formoder jeg.
Du har gjort ham gladere, end jeg havde forestillet mig.
Han gør også mig glad.
Jeg mener, vi... Vi... Vi nyder hinandens selskab.
Og hvad skal vi så kalde vores snebarn?
- Han ligner en lord. - Lord Snemand. Det hedder han.
Vi er vist et ret godt hold, dig og mig.
Jinny! Kom og leg med os!
- Hurtigere. Kom så. Af sted. Hvad er det? - Jeg er ikke svag.
- Kom nu. - Hvad er det her, Lizzy?
- Jeg er ikke svag! - Kom nu. Hurtigere!
Kom nu. Hyp, hyp, Lizzy. Kom nu.
- Jinny, kom og leg med os! - Jinny er her.
Hvor har du gemt dig? Kom nu.
Lizzy.
Hop op, så trækker jeg dig. Du er svag som en myre.
Er du okay?
- Ja. Jeg har det fint. - Undskyld. Lad mig hjælpe dig op.
- Undskyld. Er du sikker? - Jeg sagde, at jeg har det fint.
Nej, jeg...
Nej, jeg har ikke brug for... hjælp. Jeg...
Wow.
Se, hvor stor og stærk din mand er, Jinny.
Du er så...
Det eneste, Jinny ønsker sig...
Det eneste, vi begge ønsker os, er en dejlig første jul sammen.
Og jeg ved, at hun ville blive oprevet, hvis der var noget ballade.
Tror du ikke?
Jeg håbede at se dig tidligere.
Ja, jeg tænkte nok, at du under sneboldkampen og al den hujen
ledte intenst efter mig.
Den aften, efter vi var i bådhuset, var jeg modbydelig.
Det må du undskylde. Nogle gange er min mund...
Jeg aner ikke noget om din mund.
Jeg har det forfærdeligt med det.
- Jeg burde ikke... - Det var helt nyt for mig.
Det, der skete.
Det, vi gjorde.
Det, jeg følte.
Det hele. Det hele var nyt.
Jeg er så ked af, at jeg...
Jeg mærkede det også.
Glædelig jul.
Det er en fjollet...
Formentlig.
De to. De mindede mig om...
De gør ikke det, vi gjorde, de to. Overhovedet ikke.
Og det er uheldigt for dem.
Men så ville det være en helt anden spilledåse.
Jeg... Den måde, de er sammen...
Nå, men...
Lizzy og jeg er snart nødt til at rejse tilbage til New York.
Jeg har fundet på en måde at blive, men hvis min plan ikke virker...
Held og lykke, Honoria.
Kan du huske, da vi legede gemmeleg og ledte efter Mabel?
Det var på det tidspunkt, hvor Seadown...
Han var meget fokuseret på mig.
Vi gik ind i et soveværelse for at lede, og jeg troede...
Gik I ind i et soveværelse?
Han bad mig tage tøjet af. Så det gjorde jeg.
Jeg var nøgen.
Jeg lå på sengen. Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre.
Hvad gjorde han?
Efter et stykke tid gik han.
Han sendte en tjener ind for at sige, at han ikke kom tilbage.
Det var ydmygende.
Det var formentlig meningen. At få mig til at føle mig værdiløs. Det virkede.
Jeg tror, at jeg ønskede at være alene med ham.
Måske ønskede jeg endda også at kysse ham.
Jeg skammede mig sådan.
Hvorfor fortæller du mig det nu?
Jeg er bekymret for dig.
Du sagde selv, at han nogle gange ønsker, at du er noget, du ikke er.
- Hold op med at sige det. Stop. - Jeg ved, at du ville have en ægtemand.
- Det lærte vi begge at ønske os. - Nej. Jeg elsker ham.
- Det er ikke bare... - Men jeg tror ikke,
at han elsker dig, som du håber at blive elsket.
Så du siger ikke, at James tvang dig ind på værelset?
Tvang han dig til at tage tøjet af?
Rev han din kjole af? Skubbede han dig ned på sengen?
- Det var ikke det, jeg sagde. - Han tvang dig ikke til noget.
Og da du tog tøjet af, gik han. Som en gentleman.
Hvis du fortryder, at du nedværdigede dig selv, er det ikke James' skyld.
Men han er min mand.
Han valgte mig, og jeg vil altid vælge ham.
Vågne, vågne. Hvem nyder ikke en julelur?
Vigtigt.
Tak.
Fordi du er her. Og fordi du tager dig af det hele.
Der er min pige.
- Min lille skat. - Der er min lille pige.
Forkert værelse?
Jeg har forsøgt at lære at være mindre reserveret.
Du er ikke reserveret.
Måske er jeg fyldt med skjult generthed?
Jeg så dine underbenklæder, før jeg så dit ansigt.
Honoria.
Er der mon en mand, der har fanget din opmærksomhed?
Nej, der er ikke nogen mand.
Altså...
Selvtillid handler ikke kun om bånd eller blomster i håret.
Der kommer en slags glød, når man forstår sig selv.
Og den har du.
Og den er fantastisk smuk.
Undertøj hjælper naturligvis også på det.
Fantastisk undertøj.
Richard er ulykkelig hele tiden, når han er væk fra dig.
Vi er begge to dybt ulykkelige.
Han kunne få mig tilbage med det samme, hvis han bare valgte at give slip.
- På hvad? - Det, der holder ham tilbage.
Jeg spiste bare en valnød.
Jeg er glad på dine vegne.
- Jeg har også gløgg. - Stor dag.
- Jeg er her med Theo. - Din forlovede.
- Og du er her med Jean. - Er jeg her for at bekræfte fakta?
- Jeg vil ikke tale om det, der skete... - Så lad os lade være.
Nogle gange bliver jeg panikslagen over tanken
om at forsøge at presse hele verden ned i et enkelt liv.
Forstår du, hvad jeg mener?
Jeg havde sådan en.
Jeg satte nåle i de steder, jeg gerne ville besøge.
Og hvor vil du gerne hen nu?
En million steder.
Men nu kan jeg kun koncentrere mig om ét af dem.
Jeg vil gerne gøre det klart...
...at før vi mødtes,
troede jeg kortvarigt, at en rig brud kunne være svaret.
For at redde huset.
Som en tåbe troede jeg nok, at det kunne redde min mor.
Men det var, før jeg mødte dig.
Nan, da jeg mødte dig, blev det hele med et virkeligt.
Nu er vores hus væk.
Min mor er væk.
Og telegrammet? Det forsvundne telegram.
Hvad stod der i det?
Der stod...
"Nyd din rejse med din forlovede. Måske ses vi på et tidspunkt."
Jean virker rigtig sød.
Det er hun faktisk.
Og hun er fuld af overraskelser.
Jeg hører, at hendes familie har penge.
Så måske går dit ønske alligevel i opfyldelse.
Theo leder nok efter mig.
Ja, ja, ja.
Se, hvor stærk du er.
- Ja. - Hej.
- Undskyld. Det er din tur. Jeg kan gå. - Nej, bliv.
Minnie elsker den her bold.
Se.
Hvad er det? Hvad er det?
- Hun elsker den. Jeg ved ikke hvorfor. - Det er hendes yndlingsbold.
- Nej, du må ikke spise den.
Minnie, Minnie. Minnie, pas på.
- Dygtig pige! - Flot.
Jeg kan godt lide Deres blomst, lady Honoria.
Det må føles besynderligt, miss Testvalley.
Altid at tilbringe julen med andres familie.
Det er jo en del af jobbet.
Og jeg ser mig selv som mere end bare...
Du er uundværlig.
Du var den eneste guvernante, der forsøgte at lære mig fransk.
Bien sûr.
Det er ikke nemt at finde nye muligheder i det hus.
Men Richard er gift nu. Han kan blive lykkelig.
Og fri.
Glædelig jul.
Hvorfor friede du til mig?
Du havde ignoreret mig aftenen inden, da vi alle spillede spil.
Og så... Og så om morgenen dukkede du op med en ring.
Virginia, det er ikke let for mig at vise varme.
Du har mødt min familie.
I Runnymede forsøgte jeg at vinde den smukkeste kvindes gunst.
Du gør mig nervøs.
Kun du.
Jeg... Jeg er nødt til at sige det her højt.
Lizzy sagde, at da vi andre spillede spil, var I to...
...ovenpå...
Er det det? Betyder jeg intet for dig?
Lad nu være, James.
Jeg sagde til hende, at jeg ikke ville høre det.
Jeg sagde, at du aldrig ville gøre sådan.
Jeg sagde, at jeg altid ville vælge dig over andre.
Har du smagt dem her?
Gudskelov, at du er her.
Vi ville være fortabte uden hinanden. De andre forstår os bare ikke.
Vi er frie fugle.
Ikke så længe endnu.
Mine forældre vil gifte mig væk til en kedelig rig tøs.
Bare vi kunne finde ægtefæller, der ville lade os gøre, som vi lyster.
Miles...
En, der er en kvinde.
Florence Nightingale.
- Tjener... - Hælder...
- En kemiker. En forsker. - En læge.
- Bar... bartender. - Te.
- En kop te. Mig. Åbner vindue. - Honoria. Honoria.
- Honoria. - Åh! Det er mr. James Bullman.
Hvem?
Mr. James Bullman. Han leverer mælk til mine forældre.
Hvis vi kendte ham,
- ville vi have været rigtig dygtige. - Jeg...
Jeg kendte ikke nogen. Han leverer normalt...
- Alle sammen, må jeg... - ...mælk til mine forældre.
Mabel Elmsworth, det her er temmelig pludseligt.
Men nogle gange
dukker der bare noget op, der giver perfekt mening.
Vil du gifte dig med mig?
Og blive i England som din kone?
Det ville... Det ville være helt perfekt.
Godt gået. Flot.
Mabel, hvad i alverden?
Det fungerer for os alle. Nu kan mor ikke slæbe os hjem.
Men...
Mabel, du... Du elsker ham jo ikke.
Nej. Ikke mere end han elsker mig.
Men hvilket ægtepar kan med sandhed sige, at de er forelskede?
Kunne du udholde det? At vente al den tid?
- Det er stort set blevet påske. - Glædelig jul.
Det er ost.
Du er en overraskende kvinde.
Jeg gruede for julen i år.
Du har gjort den så...
Vil du med ud at køre en tur i morgen?
Og gå glip af julefrokosten og al virvaret?
Det vil jeg meget gerne.
- Tager du din ost med? - Osten spiller hovedrollen.
James?
James, jeg er så ked af det.
Hvad kan jeg gøre?
Jeg bestiller ikke andet end at forsikre dig om min hengivenhed til dig.
Jeg stoler på dig. Du er mit liv. Jeg har ingen hemmeligheder.
Kan du sige det samme?
Det sårer mig, at du aldrig giver mig grund til at tro, at du stoler på mig.
Men det gør jeg. Jeg stoler på dig. Jeg vælger dig.
Men du holder fast i de barnlige forestillinger
om at være en søster, en datter og en ven og hvisker med dem, om Gud ved hvad.
Hvordan kan jeg vide, at du virkelig elsker mig?
Uden forbehold. Hvordan ved jeg, at du værdsætter mig over alle andre?
Bevis det for mig.
Kom nu.
- Det er sådan her, det skal være. - Jeg har ventet på dig.
Jeg vil gøre det bedre.
- Det lover jeg. Jeg viser det. - Du skal bare være dig selv.
Du skal ikke svare.
Det er vi nødt til.
Kom ind.
- Glædelig jul, lady Marable. - Glædelig jul.
Lord Marable.
Jeg er kommet for at sige farvel.
Jeg er blevet tilbudt en stilling i Cornwall, som jeg har takket ja til.
Rejser du? Men det er juledag.
Der er brug for mig med det samme. Min vogn bliver gjort klar.
Hvad kan vi gøre? Hvordan kan vi overtale dig...
Jeg har desværre besluttet mig, lady Marable.
Jeg ønsker jer begge held og lykke. Jeg hører gerne fra jer.
Men det er på tide at komme videre.
For os alle.
Minnie er klædt på og klar, når I er klar.
Deres nåde, glædelig jul.
Jeg håber, at De haft en vidunderlig...
Jeg må bede dig pakke dine kufferter og rejse med det samme.
Er det... Er De...
Jeg har netop hørt om din situation.
At du er resultatet af din fars taktløshed.
Vi siger offentligt, at din far er syg, og at du måtte rejse tilbage til Amerika.
Snart er jeg sikker på, at alle har glemt...
Vent, Vent. Hvordan... Hvem har fortalt det?
Theo bliver naturligvis såret.
Men han vil indse, at et ægteskab med dig er umuligt.
Men i går sagde De,
at han elskede mig, og at jeg gør ham glad.
Det her handler ikke om noget så trivielt som kærlighed, Annabel.
Hvis du giftede dig med min søn,
ville du ødelægge 500 års regelrethed og ofre.
Slægtsarv er desværre ikke en af de fjollede lege, du elsker.
Men ingen ved det. Ingen behøver at vide det. Vi behøver ikke at sige det.
Jeg er også ked af, at du løj, Annabel.
Jeg ved, at du kommer fra et land,
hvor folk ikke ligger under for sømmelighedens regler.
Men i det her land er den slags opførsel aldeles utilgivelig.
Jeg forventer, at jeg ikke ser dig igen.
Laura.
Du må ikke rejse. Bliv.
De kan sagtens stå på egne ben, lord Richard.
Med Deres egen familie.
Der er ingen grund til gammel hengivenhed.
Minnie kommer sådan til at savne dig. Det gør Conchita også.
Intet af det her handler om Conchita.
Hun er bare den seneste i en lang række mennesker, der aldrig vil forstå os.
Sagde du det til hende?
- Glædelig jul? - Nej. Nej.
Om mig. Om min mor.
Nan, naturligvis ikke. Det har jeg jo lovet.
Men du er den eneste, der...
Jeg overvejede det, men da jeg sagde, at jeg ikke ville, mente jeg det.
Og efter alt... At blive hevet ind i værelser og...
Hvis hertuginden ved det, betyder det så...
Jeg skal ikke giftes. Det kan du være helt sikker på.
Og hvordan har du det?
Hvordan har du det med, at du ikke skal giftes?
Jeg er lettet.
Det forventede jeg ikke at sige.
Jeg er nødt til at fortælle ham det.
Nan.
Jinny.
Jinny gjorde det, hun mente var bedst, Annabel. Som hun altid gør.
Jeg vil aldrig tilgive dig.
Aldrig nogensinde.
Jeg mister alt, bare fordi du er...
Det, Jinny først og fremmest ønsker, er at undgå forlegenhed.
- Så hvis du rejser diskret... - Er det det, du ønsker? Helt ærligt?
Jeg er ked af det. Det er jeg. Jeg...
Men din skam er ikke min skyld.
Et ægteskab bør ikke baseres på løgne. Det har du ret i.
Det skal et liv heller ikke.
Hvem fortalte du det til?
Hertuginden har været så venlig at invitere os til jul, min kære.
Det er absurd at tro, at det var forblevet en hemmelighed.
Det er bedre at få det ud tidligt uden noget ståhej.
Hvis din søster ikke stoler på, at du gør det rigtige,
er det kun yderligere bevis på, at I er vokset fra hinanden.
Annabel, som vi talte om, skal du ikke gøre os selskab. Sæt dig.
- Skal vi? - Deres nåde, jeg ville...
Jeg har fået nok af at være bange, og jeg har noget, jeg gerne vil sige højt.
Jeg er uægte.
Min far var utro, og Patricia St. George er ikke min biologiske mor.
Men jeg tror på, at moderskab handler om meget mere end blod.
De seneste måneder har jeg haft en million følelser,
men den, jeg nægter at føle mere...
...er skam.
Og det kan godt være, at det er amerikansk og ubesindigt.
Måske burde jeg have signaleret det med en handske
og håbet, at ingen ville se det.
Men jeg er stolt af, at jeg har overlevet afsløringen.
Jeg er stolt af min mor.
Og jeg er stolt af at være...
Jeg er stolt af at eksistere.
Jeg er ked af, at jeg løj for dig.
Jeg var bange.
Jo mere desperat man ønsker at fortælle nogen noget,
jo sværere kan det være at sige.
Jeg er meget ked af at have bragt dig i forlegenhed.
Og jeg er ked af, at jeg har ødelagt julen.
Det ser ud som en dejlig frokost.
Du har naturligvis ret.
Hele det her ståhej har været umådeligt amerikansk.
Men jeg er tilfældigvis meget forelsket i en amerikaner.
Jeg ved bedre end de fleste, at vi ikke vælger, hvem vi fødes af.
Men vi kan vælge, hvem vi er, og hvem vi elsker.
Jeg vælger at være en person, der elsker dig.
Jeg elskede dig det øjeblik, jeg så dig, og jeg vil aldrig stoppe med at vælge dig.
Annabel St. George, du er kvinden, jeg vil giftes med.
Det vil aldrig ændre sig.
Og hvis det er nødvendigt, selvom jeg ved, at der er trængsel til jul,
vil jeg råbe det fra tagryggen.
Jeg elsker dig, Nan.
Jeg var bange for, at du havde skiftet mening.
Det har jeg ikke. Ikke det mindste.
Lad os gøre julen mindre kompliceret.
Theodore, vi må tale om det her alene.
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith