Kihirdetem a győzelmünket. Mindkettőnkét.
Mi vagyunk a hógolyóbajnokok.
- Nézd, ki van itt! - Igen. Megérkeztem.
Őméltósága!
Örülök, hogy itt vagy! Együtt érkeztetek...
Végre kezdődhet a móka! Látom, Guy figyelmes volt.
Odafigyelünk egymásra.
Isten hozott mindkettőtöket!
Édesanyámmal találkoztatok már?
Köszönöm, hogy gondoskodsz a tanúmról.
Az vagyok?
Nos, remélem.
Ki más lenne? Anyám, egy szmokingban?
Keblemre! Köszönöm.
Itt a szenteste, töltsük el a szeretteinkkel!
KÉSZÜLT EDITH WHARTON REGÉNYE ALAPJÁN
Nem csak bábuk vannak ott bent?
Tudod, Miles humoros és elragadó.
És ő is nincstelen másodszülött, akinek gazdag feleség kell.
Pontosan erre vágyok.
Tudod, anyánk a jövő hónapban hazavitet minket,
- ha még mindig rémisztően férjtelen vagy. - Karácsony van! Nem akarok erre gondolni!
Ha ennyire maradni akarsz, miért nem mész hozzá te?
Szeretlek!
Ugye tudod, hogy épp a veszekedésünkre várnak?
Nem értik, hogy békességben váltunk külön?
Szerintem játsszuk el a perpatvart, csak a dráma kedvéért!
Megcibálhatom a hajadat.
Bocsánat. Nem... Nem... Nem úgy értettem.
Szerintem mindketten tudjuk, hogy azt melyikünk szereti, Dicky.
Mabel!
Ne!
Szeretlek, Jinny.
Szeretlek.
Ez Conchita.
Bár kettesben tölthetnénk a karácsonyt!
A barátaid mellett...
néha nem egyszerű szeretni téged.
Sajnálom. Én...
Jinny!
Csak mi ketten.
Csak mi ketten. Mindig.
Nos...
melyik ruhát veszed fel?
Szép, kerek labdák és bevédett oldalak.
A győztes meccs titka.
Fontosak a szabályok, ahogy az életben is.
Ha vizes lett a kesztyűd...
Szabad?
Sokak szerint
a kesztyű hasznos kommunikációs eszköz.
„Eljegyeztek.”
„Bárcsak veled lennék!”
„Ideadnád a magvakat?”
Igen.
Én inkább a nyílt beszédet preferálom.
Vegyél csak!
Karácsonykor a családi köteléket húzzuk szorosra,
nem a fűzőnket.
Én sosem húzom szorosra.
Úgy örülök, hogy idén te is itt vagy!
Persze Theodore csak akkor boldog, ha a part és a stúdió közelében van,
az úgynevezett „extravagáns magányában”.
Viszont idén,
annak ellenére, hogy Skócia igen messze van Cornwalltól,
folyton mosolyog, amit a te érdemednek tartok.
Egy karácsonykor az ágya alatt felállította a játék vonatát,
akkor három napig nem láttuk.
A szolgák vitték fel az ételt, mint valami macskának.
Huszonhárom éves volt.
Hat vagy hét, úgy emlékszek.
Élete legjobb karácsonya volt.
Feltételezem, mostanáig.
Boldogabbá teszed, mint azt hittem.
Ő is boldoggá tesz.
Mármint... A... Annyira élvezzük egymás társaságát!
Hogy nevezzük el a hógyermekünket?
- Szerintem ő Lord. - Lord Hóember. Ez lesz a neve.
Szerintem mi jó párost alkotunk.
Jinny! Gyere játszani!
- Tempó! Gyerünk! Gyí! Mi ez? - Nem vagyok gyenge.
- Ne már! - Ez meg mi, Lizzy?
- Nem vagyok gyenge! - Na! Gyorsabban!
Gyerünk! Gyí, Lizzy paci! Tempó!
- Jinny, gyere játszani! - Itt van Jinny.
Te meg hol bujkáltál? Gyere!
Lizzy!
Inkább cseréljünk, én húzlak!
Harmatgyenge vagy.
Jól vagy?
- Igen. Jól. Semmi baj. - Bocsi! Felsegítelek.
- Bocsánat! Biztos? - Igen... jól, jól. Tényleg.
Ne... Én...
Nem kell se... segítség. Én...
Azta!
Milyen erős férjed van, Jinny!
Mennyire...
Jinnynek az a vágya,
ahogy nekem is,
hogy szép első karácsonyunk legyen.
Csak felzaklatná, ha bárminemű felhajtás lenne.
Egyetértesz?
Már kerestelek az előbb.
Igen, láttam, a hógolyózás és visongás közepette
nagyon kerestél engem.
A csónakház utáni estén megbocsáthatatlanul viselkedtem.
Ne haragudj! A szám...
Nem tudom, mi van a száddal.
Borzasztóan érzem magam.
- Nem kellett volna... - Nekem teljesen új volt.
Ami történt.
Amit csináltunk.
Amit éreztem.
Az egész teljesen új volt.
Sajnálom, hogy...
Én is éreztem.
Boldog karácsonyt!
Valószínűleg...
butaságnak tartod.
A két táncos arra emlékeztet...
Tudom, hogy nem azt csinálják, amit mi tettünk. Egy kicsit sem.
Sajnálom is őket.
De az másféle zenedoboz lenne.
Csak... Ahogy ott állnak együtt...
Mindegy...
Lizzyvel hamarosan visszamegyünk New Yorkba.
De kigondoltam egy tervet, hogy maradhassak,
viszont ha az mégsem működne...
Akkor sok szerencsét, Honoria!
Emlékszel, amikor bújócskáztunk, és Mabelt kerestük?
Akkor Seadown...
nagyon rám koncentrált.
Bementünk egy hálószobába, és azt hittem...
Egy hálószobába?
Azt mondta, vetkőzzek le.
Meg is tettem.
Meztelen voltam.
Az ágyon feküdtem.
Nem tudtam, mit tegyek.
Ő mit csinált?
Egy idő után elment.
Egy szolgával üzente meg, hogy nem jön már vissza.
Teljesen megszégyenültem.
Gondolom, ez volt a célja. Hogy semminek érezzem magam. És bevált.
Egyedül akartam maradni vele.
Talán még meg is csókoltam volna.
Annyira kínosan éreztem magam!
M... Miért most mondod el?
Féltelek.
Azt mondtad, hogy néha azt kívánja, bárcsak más ember lennél.
- Ne, elég! Ne mondj ilyet! - Tudom. Tudom, hogy férjre vágytál.
- Hiszen ezt nevelték belénk. - Nem. Én szeretem.
- Jó, de nem... - De szerintem
ő nem úgy szeret téged, ahogyan te szeretnéd.
Tehát nem James kényszerített a szobába?
Ő kényszerített, hogy levetkőzz?
Ő tépte le a ruháidat?
Ő lökött rá az ágyra?
Én nem ezt mondtam.
Nem kényszerített semmire.
Amikor levetkőztél, ő elment, úriemberhez méltóan.
Lizzy, ha kínoz a megszégyenülésed, az nem James hibája.
De ő az én férjem.
Mellém állt, ahogy én is mindig mellé fogok állni.
Álomszuszék!
Ki ne szeretne karácsonykor szunyókálni?
Fontos.
Köszönöm.
Hogy itt vagy. És hogy mindenre odafigyelsz.
Odanézzenek!
Édes kicsi kincsem!
Itt az apa.
Biztos képzelődök.
Próbálom megtanulni, hogyan legyek kevésbé zárkózott.
Te nem vagy az.
Lehet, csak jól titkolom.
A bugyogódat hamarabb láttam, mint az arcodat.
Honoria!
Talán felkeltette a figyelmedet egy úriember?
Nem, nincs úr.
Tudod,
a magabiztosság nem csak a hajdíszeken múlik.
A ragyogás elsősorban abból jön, ha teljesen megérted önmagadat.
Szerintem ez megvan.
És te csodásan ragyogsz!
A szép bugyogó is segít, persze.
A fantasztikus alsónemű.
Tudod, Richard nagyon boldogtalan, amikor külön vagytok.
Mindketten szenvedünk.
De azonnal visszakapna, ha úgy döntene, hogy elengedi.
De mit?
Azt, ami visszatartja.
Épp diót eszegettem.
Jó neked!
- Forralt borom is van. - Nahát!
- Én Theóval jöttem ide. - A vőlegényeddel.
Te pedig Jeannel.
Most megbeszéljük a kész tényeket?
Nem akarok arról beszélni, amikor mi...
Akkor nem kell! Egyáltalán nem.
Néha elfog a pánik,
hogy egy életbe kell belesűrítenem minden élményt.
Érted, mire gondolok?
Nekem is volt.
Tűt szúrtam azokba a helyekbe, ahová vágytam.
És most hová mennél szívesen?
Millió helyre.
De mostanában csak egyre tudok koncentrálni.
Tisztázni akarom...
mielőtt megismertelek,
rövid ideig tényleg azt hittem, hogy egy gazdag feleség mindent megoldana.
Megmentené a házat.
Bolond módon azt hittem, az édesanyámat is.
De akkor még nem ismertelek.
Nan, amikor találkoztunk, az azonnal és teljesen őszinte volt.
Mindenesetre a házat elveszítettük.
Ahogy édesanyámat is.
És a távirat? Az elveszett távirat.
Mi állt benne?
Az, hogy...
„Jó utat a vőlegényeddel, és majd valamikor találkozunk!”
Jean nagyon kedves lánynak tűnik.
Valóban az.
Igen, tele van meglepetéssel.
Úgy hallottam, gazdag a családja.
Talán mégis valóra válik az álmod.
Theo már biztosan hiányol.
Igen, igen, igen!
Ki ez az erős kisbaba?
- Bizony. - Szia!
- Bocsi! Te jössz. Elmegyek. - Ne, maradj!
Minnie odáig van ezért a labdáért.
Figyeld!
Mi van ott? Mi van ott?
- Imádja. Nem tudom, miért. - Ez a kedvence.
- Ne edd meg!
Minnie, Minnie! Minnie, óvatosan!
- Ügyes vagy! - Szép volt!
Tetszik a virága, Lady Honoria.
Biztosan furcsa, Miss Testvalley,
hogy minden karácsonyt más családjával tölt el.
Ilyen ez a munka.
És büszke vagyok arra, hogy nem puszta...
Nélkülözhetetlen.
Ön volt az egyetlen nevelőnőm, aki próbált franciául tanítani.
Bien sûr.
Abban a házban nem könnyű új lehetőségeket találni.
De Richard már megnősült.
Végre van esélye a boldogságra.
És a szabadságra.
Boldog karácsonyt!
Miért kérted meg a kezemet?
Az előtte való estén levegőnek néztél, amikor mind együtt játszottunk.
A... Aztán reggel már egy gyűrűvel jelentél meg.
Virginia, nehezen mutatok ki érzelmeket.
Láttad a családomat.
Runnymede-ben a legszebb hölgy kezét szerettem volna elnyerni.
Feszült lettem tőled.
Egyedül tőled.
E... Ezt ki kell adnom magamból.
Lizzy azt mondta, hogy amikor játszottunk, ti ketten...
az emeleten...
Akkor ennyi? Semmit sem jelentek neked?
James, ugyan!
Mondtam, hogy nem vagyok rá kíváncsi.
És azt, hogy te sosem tennél ilyet.
Megmondtam neki, hogy melletted állok... csak melletted.
Ezt kóstoltad?
De jó, hogy itt vagy!
Mihez kezdenénk egymás nélkül?
A többiek nem értenek meg minket.
Szabad lelkek vagyunk.
Már nem sokáig.
A szüleim össze akarnak boronálni valami gazdag, unalmas nővel.
Bár mindketten találnánk olyan párt, aki hagyja, hogy önmagunk legyünk!
Miles...
Egy személy, aki nő.
Florence Nightingale!
- Pincér... - Tölt...
- kémikus. Tudós. - ...orvos...
- kocs... kocs... kocsmáros. - Tea.
- Egy csésze tea. Én. Kilincs. - Honoria! Honoria...
- Honoria! - Mr. James Bullman!
Kicsoda?
Mr. James Bullman, ő volt a szüleim tejesembere.
Ha mi is ismernénk,
- biztos kitaláltuk volna. - De...
Nem ismertem senkit. Általában ő...
- Figyelmet kérek... - ...hozta a tejet.
Mabel Elmsworth, tudom, ez most váratlan.
De megesik,
hogy hirtelen beléd hasít egy teljesen logikus felismerés.
Hozzám jössz feleségül?
Hogy Angliában maradhassak a nejedként?
Az... Az remek lenne!
Szép volt! Tökéletesen eltaláltad.
Mabel, mi a fene?
Ez mindannyiunknak jó. Így anyánk nem rángathat haza.
De...
Mabel, te nem is... Nem is szereted.
Nem. Csak amennyire ő is szeret engem.
De melyik házasságban mondhatják azt, hogy őszintén szerelmesek?
Te kibírtad?
Ezt a hosszú várakozást.
Már majdnem vége a karácsonynak.
Boldog karácsonyt!
Sajt!
Folyton meglepsz.
Rettegtem az idei karácsonytól.
Te annyira...
Holnap elmenjünk kocsikázni?
Hagyjuk ki az ebédet, az őrületet!
Örömmel.
- Hozod a sajtot is? - Az lesz a fő program.
James?
James, ne haragudj rám!
Mit tehetnék?
Én folyton azon vagyok, hogy a szerelmemet kimutassam irántad.
Bízok benned. Minden tekintetben, hiszen te vagy az életem. Nincsenek titkaim.
Ezt te is elmondhatod?
Fáj, mert te sosem bizonyítod be, hogy bízol bennem.
De. Bízok benned. Melletted állok.
Mégis ott vagy leragadva,
hogy valaki nővére, lánya és barátnője vagy.
Ki tudja, miről suttogsz nekik?
Honnan tudjam, őszintén szeretsz-e?
Feltétel nélkül. Honnan tudjam, hogy másoknál többre becsülsz?
Bizonyítsd be!
Kérlek!
Mindig így kéne lennie.
Már vártalak.
Jobb ember leszek.
Megígérem. Bebizonyítom.
Csak önmagadat kell adnod.
Ne nyissuk ki!
Muszáj.
Szabad!
- Boldog karácsonyt, Lady Marable! - Boldog karácsonyt!
Lord Marable!
Jöttem, hogy elbúcsúzzak.
Felajánlottak egy állást Cornwallban, amit elfogadtam.
Elmegy? Dehát karácsony van!
Sajnos azonnal útra kell kelnem.
Most készítik elő a kocsit.
Mit tegyünk? Hogyan győzhetnénk...
Sajnos elhatároztam magam, Lady Marable.
Minden jót kívánok mindkettejüknek, és bátran írjanak nekem!
De itt az idő, hogy továbblépjek.
Önöknek is.
Minnie-t felöltöztetem, mire felkelnek.
Őméltósága, boldog karácsonyt!
Remélem, jól...
Megkérlek, hogy pakolj össze, és azonnal távozz!
Most... Ön...
Nemrég értesültem a problémádról.
Arról, hogy édesapád hűtlenségéből fogantál.
Bejelentjük, hogy apád gyengélkedik, emiatt vissza kellett térned Amerikába.
A következő szezonra már mindenki elfelejt...
Várjunk! De honnan... Ki mondta el?
Theót nyilván bántani fogja a dolog.
De majd belátja, hogy ez a házasság nem jöhet létre.
Tegnap még azt mondta, mennyire szeret engem, és boldoggá teszem.
A szerelem most itt másodlagos, Annabel.
Ha hozzámennél a fiamhoz,
azzal 500 év illemét és áldozatát vetnéd kútba.
A származás nem egy butuska játék, amit a barátnőiddel űztök.
De senki sem tudja. Nem kell tudniuk. Nem kell elmondanunk nekik.
Rendkívül sajnálatos, hogy hazudtál.
Tudom, az amerikaiakat
nem terhelik az illendőség szabályai,
ám nálunk az ilyen viselkedés teljességgel megbocsáthatatlan.
Elvárom, hogy többé ne kerülj elém!
Laura!
Kérlek, ne menj! Maradj!
Most már teljesen a saját lábán áll, Lord Richard.
A saját családja mellett.
Nincs szüksége a régi kötelékekre.
Minnie hiányolni fogja. Ahogy Conchita is.
Itt most nem Conchitáról van szó.
Ő is csak egy olyan ember, aki soha nem fog megérteni minket.
Te mondtad neki?
- Azt, hogy: „Boldog karácsonyt”? - Nem. Nem.
A titkomat. Az édesanyámról.
Nan, dehogyis! Mondtam, hogy nem fogom.
De te vagy az egyetlen, aki rajtunk kívül...
Egyszer elgondolkoztam rajta, de megígértem, hogy nem fogom.
Mindazok után... hogy berángattál a szobába, és...
Ha a hercegné tudja, akkor...
Nem megyek férjhez. Ez szinte biztos.
Hogyan érzed magad?
Most, hogy nem lesz esküvő.
Megkönnyebbültem.
Nem gondoltam volna.
El kell mondanom neki.
Nan!
Jinny!
Jinny csak helyesen cselekedett, Annabel.
Ahogy mindig.
Soha nem bocsátok meg.
Soha.
Mindent elveszítek, csak mert te...
Jinny csak arra vágyik, Nan, hogy ne érhesse szégyen.
- Ha szép csendben elmész... - Ezt akarod? Őszintén?
Sajnálom. Őszintén. Én...
De a te szégyenedről nem én tehetek.
A házasságot nem építheted hazugságokra. Igazad van.
Ahogy az életedet sem.
Kinek mondtad el?
A hercegné volt olyan kedves, szerelmem, hogy vendégül lásson minket karácsonykor.
Abszurd gondolat, hogy ez titokban maradhat.
Jobb túlesni rajta, felhajtás nélkül.
Ha a húgod nem bízik az ítéletedben,
akkor az azt bizonyítja, hogy eltávolodtatok egymástól.
Annabel, mint megbeszéltük, te nem ebédelsz velünk. Ülj le, Theodore!
- Folytathatjuk? - Kérem, csak szeretnék...
Elég volt az állandó rettegésből,
szeretnék végre kimondani valamit.
Házasságon kívül születtem.
A papa hűtlen volt,
Patricia St. George nem a vér szerinti anyám.
Bár megtanultam, hogy az anyaság túlmutat a vérköteléken.
Az utóbbi hónapokban milliónyi érzésem volt,
de nem vagyok hajlandó tovább...
szégyenkezni.
Talán most arcátlan vagyok az amerikai neveltetésem miatt.
Talán jobb lett volna kesztyűvel jeleznem, akkor talán senki nem veszi észre.
De büszke vagyok arra, hogy túléltem ezt a leleplezést.
Büszke vagyok a mamára.
Büszkén vagyok...
önmagam.
Bocsánat, hogy hazudtam neked!
Nagyon féltem.
Van, hogy minél jobban el akarunk mondani valamit,
azt annál nehezebb lesz megosztani.
Sajnálom, hogy kínos helyzetet okoztam,
tönkretéve ezzel a karácsonyt.
Kellemes ebédet kívánok!
Természetesen igazad van.
Ez az egész beszéd nagyon amerikai volt.
De én pont egy amerikai lányba szerettem bele.
Én jól tudom, hogy nem választhatjuk meg a származásunkat.
Viszont azt igen, hogy mi kik vagyunk és kit szeretünk.
Én olyan ember vagyok, aki szeret téged.
Már az első pillanattól kezdve. Mindig téged foglak választani.
Annabel St. George, én téged akarlak elvenni.
Ez mindig is így lesz.
És ha kell, bár most igen nehéz lesz feljutni a karácsony miatt,
a tetőről kiáltom a világba.
Szeretlek, Nan.
Már azt hittem, meggondoltad magad.
Nem. Dehogyis.
Készen állsz a nyugodtabb karácsonyra?
Theodore, ezt megbeszéljük négyszemközt!
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra