Skelbiu mus dviem nugalėtojais.
Du sniego karo čempionai.
- Tik pažiūrėkite, kas atvyko. - Taip. Atvykau.
Jūsų malonybe.
Džiaugiuosi, kad atvykai. Ar kartu su...
Pagaliau atvyko linksmybių šaltinis. Matau, Gajus rūpinasi tavimi.
Abu rūpinamės vienas kitu.
Sveiki atvykę.
Motina žino, kad tu čia?
Dėkoju, kad rūpiniesi mano vyriausiuoju pabroliu.
Aš vyriausiasis pabrolys?
Na, tikiuosi.
Kas kitas apsiims? Negi motina vilksis fraką?
Eikš. Ačiū.
Taigi. Praleiskime Kūčias su mylimiausiais žmonėmis.
PAREMTA EDITOS VORTON ROMANU
Ar ten yra gyvų?
Žinai, Mailsas linksmas ir žavingas.
Ir, kaip antras sūnus be pinigų, turėtų vesti turtingą moterį.
Būtent tokio aš ir ieškau.
Motina kitą mėnesį parsigabens mus namo,
jei vis dar būsi gėdingai netekėjusi.
Juk dabar Kalėdos. Nedera sukti galvos dėl namų.
Jei baisiai nori likt, kodėl pati neteki už jo?
Aš myliu tave!
Žinai, kad visi nori pamatyt, ar susipyksime?
Ar niekas nesupranta draugiško išsiskyrimo?
Gal apsimeskim, kad pykstamės? Dėl dramatiško efekto.
Galėčiau griebt tau už plaukų.
Dovanok. Neturėjau omeny tokios potekstės.
Manau, abu žinom, kam patinka pešami plaukai, Diki.
Meibele!
Ne!
Aš myliu tave, Džine.
Aš myliu tave.
Ten Končitos balsas.
Norėčiau praleisti Kalėdas tik dviese.
Kartais nelengva...
mylėti tavo drauges.
Atleisk. Aš...
Džine.
Tik dviese.
Tik dviese. Visada.
Na...
ką vilkėsi?
Užapvalink kraštus ir prisidenk.
Sniego kare.
Gyvybiškai svarbu turėti taisyklių, kaip ir gyvenime.
Jei lauki, kol išdžius pirštinės...
Galima?
Sakoma, kad pirštinės -
naudingas komunikacijos įrankis.
„Aš susižadėjusi.“
„Norėčiau būti su tavimi.“
„Ar paduotumei riešutų?“
Taip.
Man labiau patinka bendrauti atvirai, o ne slaptai.
Valgyk į valias.
Per Kalėdas reikia būti su artimaisiais
ir neveržti korseto.
Aš saviškio nelabai veržiu.
Kaip malonu, kad šiemet esi su mumis.
Žinoma, Teodoras išties laimingas tik paplūdimyje ar savo dirbtuvėje,
kaip aš sakau, „įmantriai atsiskyręs“.
Keista, šiemet,
nors Škotija labai toli nuo Kornvalio,
jo veide matyti šypsena. Manau, tai tik tavo dėka.
Per vienas Kalėdas jis po lova surinko savo naują traukinio rinkinį
ir nematėme jo tris dienas.
Tarnai turėjo palikti maisto lėkštes jam kaip katinui.
Jam buvo 23 m.
Šešeri ar septyneri.
Visad sako, kad tai buvo geriausios Kalėdos.
Išskyrus šįmet, manau.
Patinki jam daugiau, nei galėjau įsivaizduoti.
Ir jis man patinka.
Turiu galvoje, mus džiugina vienas kito draugija.
Kaipgi pavadinsim savo sniego vaiką?
- Jis atrodo kaip lordas. - Lordas Besmegenis. Toks jo vardas.
Manau, mudu gera komanda.
Džine! Pažaisk su mumis!
- Greičiau. Nagi. Judinkis. Kas čia? - Aš ne silpna.
- Liaukis. - Kas čia, Lize?
- Ne silpna aš. - Nagi. Greičiau!
Nagi. Judinkis, Lize.
- Džine, pažaisk su mumis! - Džinė atėjo.
Kur buvai pasislėpusi? Eikš.
Lize.
Gal tu sėsk, aš patempsiu.
Tu silpnesnė už skruzdę.
Neužsigavai?
- Ne. Viskas gerai. - Atleisk. Padėsiu atsistot.
- Atsiprašau. Tikrai neužsigavai? - Tikrai.
Ne... aš...
Ne, nereikia jokios pagalbos. Aš...
Žiūrėk, koks didelis ir stiprus tavo vyras, Džine.
Tu...
Viskas, ko nori Džinė,
ko norime mes abu -
nuostabiai kartu praleisti pirmąsias Kalėdas.
Ir žinau, kad ji labai nusimintų, jei kiltų kokių neramumų.
Tu taip nemanai?
Tikėjausi išvysti tave anksčiau.
Sniego karo šūkavimų šėlsme
labai manęs ieškojai.
Bjauriai elgiausi tą vakarą, kai pabuvome namely prie ežero.
Labai atsiprašau. Kartais man iš lūpų...
Nieko nežinau apie tavo lūpas.
Jaučiuosi siaubingai.
- Nereikėjo man... - Man tai buvo nauja.
Tai, kas nutiko.
Ką mes darėme.
Ką aš jaučiau.
Viskas buvo nauja.
Ir aš labai atsiprašau, kad...
Ir aš tai jaučiau.
Linksmų Kalėdų.
Tai kvaila...
Turbūt.
Jiedvi primena man...
Na, jos nedaro to, ką mes darėm. Nė iš tolo.
Nežino ką praranda, tiesą sakant.
Bet tai jau būtų kitokio pobūdžio muzikinė dėžutė.
Tiesiog jos atrodo laimingos kartu...
Tai va...
mes su Lize greitai turėsim grįžti į Niujorką.
Tiesą sakant, sugalvojau, kaip galėčiau likti,
bet, jei planas nepavyktų...
Sėkmės tau, Onorija.
Pameni, kai per Silkių slėpynes ieškojom Meibelės?
Tada Sidenas buvo...
sutelkęs dėmesį į mane.
Nuėjome ieškoti į miegamąjį ir maniau...
Jūs ėjote į miegamąjį?
Jis liepė nusirengti.
Tad nusirengiau.
Buvau nuoga.
Gulėjau ant lovos.
Nežinojau, ką turėjau daryti.
Ką jis darė?
Po kiek laiko jis išėjo.
Atsiuntė tarną perduoti, kad negrįš.
Mane pažemino.
Turbūt to ir siekė. Kad pasijausčiau bevertė. Ir jam pavyko.
Manau, norėjau pabūti su juo viena.
Gal net norėjau pabučiuoti jį.
Man buvo taip gėda.
Kodėl dabar man tai sakai?
Man neramu dėl tavęs.
Pati sakei, jog kartais jis nori, kad elgtumeis prieš savo valią.
- Ne, nekalbėk taip. Baik. - Suprantu, kad norėjai vyro.
- Mus abi nuolat mokė to norėti. - Ne. Aš jį myliu.
- Gerai, tai ne... - Bet nemanau,
kad jo meilė tau tokia, kokios nori.
Nesakai, kad jis prievarta įtempė tave į tą kambarį?
Ar jis privertė nusirengti?
Ar jis nuplėšė tavo suknelę?
Pastūmė tave ant lovos?
To nesakiau.
Jis nevertė tavęs nieko daryti.
O kai tu nusirengei, jis išėjo kaip džentelmenas.
Lize, jei pati pažeminai save, vargu ar tai Džeimso kaltė.
Bet jis yra mano vyras.
Jis pasirinko mane ir aš visada pasirinksiu jį.
Pabudome ir kelkimės.
Kam nepatiktų kalėdinis pokaitukas.
Jis be galo svarbus.
Ačiū.
Kad būni čia. Viskuo pasirūpini.
Mano mergytė.
Mano aukselis.
Mergytė mano.
Ne ten pasukai?
Bandau išmokti, kaip būti mažiau santūriai.
Tu nesi santūri.
Gal paslapčia mane kankina drovumas.
Aš tavo kelnaites išvydau pirmiau už tavo veidą.
Onorija.
Negi tau į akį krito koks vyras?
Nėra jokio vyro.
Žinai,
pasitikėjimas savimi - tai ne tik kaspinai ar gėlės plaukuose.
Tai toks švytėjimas, kuris atsiranda, kai supranti save.
Manau, tu supranti save.
Ir tai be galo gražu.
Aišku, ir kelnaitės praverčia.
Nuostabios kelnaitės.
Žinai, Ričardas be tavęs visą laiką nelaimingas.
Mes abu begaliniai nelaimingi.
Bet jei jis išsilaisvintų, iškart mane susigrąžintų.
Išsilaisvintų iš ko?
Kažko, kas jį sulaiko.
Aš tik valgiau graikinį riešutą.
Džiaugiuos dėl tavęs.
- Ir turiu karšto vyno. - Svarbi diena.
- Aš čia su Teo. - Savo sužadėtiniu.
O tu čia su Džina.
Atsivedei mane čia patvirtinti faktų?
Nenoriu kalbėt apie tai, kas nutiko, kai mes...
Tai nekalbėkim. Be abejo.
Kartais mane apima panika, kai galvoju,
kad reikia sutalpinti visą pasaulį į vieną gyvenimą.
Supranti, ką turiu omeny?
Esu turėjęs tokį.
Žymėdavau vietas, kurias norėjau aplankyt.
Kur dabar norėtum nukeliauti?
Daug kur.
Bet pastaruoju metu, dėmesys krypsta tik į vieną.
Noriu paaiškinti...
prieš mums susitinkant,
buvau pagalvojęs, kad turtinga nuotaka galėtų būti išeitis.
Kad išsaugočiau namą.
Gal kaip kvailys maniau, kad taip išgelbėčiau mamą.
Bet tada sutikau tave.
Nane, buvau nuoširdus nuo pat mūsų susitikimo pradžios.
Bet kokiu atveju, mūsų namo nebėra.
Mano motinos nebėra.
O prarastoji telegrama?
Ką joje parašei?
Parašiau...
„Smagios kelionės su sužadėtiniu. Galbūt susimatysime artimoje ateityje.“
Na, Džina atrodo labai miela.
Ji išties miela.
Taip, ji kupina staigmenų.
Girdėjau, jos šeima pasiturinti.
Tad gal tavo noras visgi išsipildys.
Teo pasiges manęs.
Taip.
Žiūrėk, kokia tu stipri.
- Taip. - Sveikas.
- Dovanok. Tavo eilė. Aš galiu išeit. - Ne, lik.
Minė be galo mėgsta šį kamuoliuką.
Žiūrėk.
Kas čia?
- Labai mėgsta. Nežinau kodėl. - Mėgstamiausias.
- Ne, nesuvalgysi.
Mine, atsargiai.
- Šaunuolė! - Šaunuolė.
Žavi gėlė, ledi Onorija.
Turbūt keista, panele Testvali,
kiekvienas Kalėdas praleisti su svetima šeima.
Na, toks jau darbas.
Ir didžiuojuos, kad esu ne tik...
Jūs nepakeičiama.
Jūs vienintelė guvernantė, bandžiusi išmokyti mane prancūzų.
Bien sûr.
Tuose namuose nelengva rasti naujų galimybių.
Bet Ričardas dabar vedęs.
Turi galimybę būti laimingas.
Ir laisvas.
Gražių Kalėdų.
Kodėl pasipiršai man?
Vakarą, kai visi žaidėme žaidimus, nekreipei į mane dėmesio.
Tada ryte pasirodei su žiedu.
Virdžinija, man nelengva rodyti šiltus jausmus.
Pažįsti mano šeimą.
Ranimide bandžiau laimėti gražiausios ten esančios moters ranką.
Prie tavęs susijaudinu.
Tik prie tavęs.
Aš turiu pasakyti tai garsiai.
Lizė sakė, kad, kai visi žaidėme, judu...
antrame aukšte...
Tai viskas? Aš tau niekas?
Džeimsai, prašau.
Pasakiau jai, kad nieko nenoriu girdėti.
Kad tu taip nesielgtum.
Kad aš visada pasirinksiu tave, ne kitus.
Ragavai šitų?
Ačiū Dievui, kad tu čia.
Vienas be kito pražūtume.
Kiti mūsų tiesiog nesupranta.
Mes laisvos sielos.
Ne ilgam.
Tėvai žada sutuokti mane su turtinga nuoboda.
Jei tik abu rastume sutuoktinius, kurie tiesiog leistų daryt ką norim.
Mailsai...
Kažkokia moteris.
Florencija Naitingeil.
- Padavėja... - Pilti...
- chemikas. Mokslininkas. - ...gydytojas...
- smuklė... smuklininkas. - Arbata.
- Puodelis arbatos. Aš lango skląstis. - Onorija...
- Onorija. - Tai ponas Džeimsas Bulmanas.
Kas toks?
Ponas Džeimsas Bulmanas pristato pieną mano tėvams.
Būtų buvę puiku,
- jei pažinotume jį. - Aš tik...
Nieko nesugalvojau. Jis pristato...
- Prašyčiau visų dėmesio... - ...pieną tėvams.
Meibele Elmsvort, gal tai netikėta.
Bet kartais
gyvenimas staiga pasisuka visai natūralia kryptimi.
Ar sutinki tekėti už manęs?
Ir likti Anglijoje kaip tavo žmona?
Manau, tai būtų neapsakomai nuostabu.
Šaunuolis. Kaip reikiant.
Meibele, kas čia dabar?
Visiems į naudą. Dabar motina negalės parsitempt mūsų namo.
Bet...
Meibele, tu iš tiesų jo nemyli.
Ne. Na, ne daugiau, nei jis myli mane.
O kokia sutuoktinių pora nuoširdžiai myli vienas kitą?
Kaip ištvėrei?
Tiek laukti.
Na, jau beveik antroji Kalėdų diena.
Laimingų Kalėdų.
Čia sūris.
Tu moki stebinti.
Šiais metais su siaubu laukiau Kalėdų.
Su tavimi jos labiau...
Ar norėtum rytoj pasijodinėti?
Praleisti kalėdinius pietus ir išvengti šurmulio.
Labai norėčiau.
- Pasiimsi savo sūrį? - Juk jis pats svarbiausias.
Džeimsai?
Labai atsiprašau.
Ką galiu padaryti?
Tik ir stengiuosi, kad įsitikintumei mano atsidavimu tau.
Visiškai tavimi pasitikiu. Tu mano gyvenimas. Nelaikau paslapčių.
Galėtum pasakyt tą patį?
Skaudu, kad nesuteiki priežasties manyti, kad tu pasitiki manimi.
Pasitikiu tavimi. Aš renkuosi tave.
Tačiau ir toliau vaikiškai laikai
save seserimi, dukra ir drauge,
šnabždiesi su jomis apie dievažin ką.
Kaip žinot, kad nuoširdžiai mane myli?
Besąlygiškai. Kaip sužinoti, kad vertini mane visų labiausiai?
Įrodyk man tai.
Prašau.
Šitaip viskas ir turėtų būti.
Aš laukiau tavęs.
Būsiu geresnis vyras.
Prižadu. Įrodysiu tau.
Teturi įrodyti sau.
Neatsiliepk.
Reikia.
Užeikite.
- Linksmų Kalėdų, ledi Marabl. - Linksmų Kalėdų.
Lorde Marabli.
Atėjau atsisveikinti.
Man pasiūlė darbą Kornvalyje ir aš sutikau.
Iškeliaujate? Bet šiandien Kalėdos.
Deja, esu skubiai reikalinga.
Man ruošiama karieta.
Ką galėtume padaryt? Kaip perkalbėti...
Deja, aš apsisprendžiau, ledi Marabl.
Linkiu judviem sėkmės ir mielai lauksiu iš jūsų naujienų.
Bet manau, kad metas judėti į priekį.
Mums visiems.
Minė bus aprengta, ateikite, kai pasiruošite.
Jūsų malonybe, linksmų Kalėdų.
Tikiuosi, jūs nuostabiai...
Paprašysiu tavęs susikrauti daiktus ir kuo skubiau išvykti.
Ar jūs...
Neseniai sužinojau apie tavo keblią padėtį.
Esi savo tėvo neprotingo elgesio rezultatas.
Viešai paskelbsime, kad tavo tėvas apsirgo
ir tu turėjai grįžti į Ameriką.
Esu tikra, iki kito sezono visi bus pamiršę...
Palaukit. Iš kur... Kas jums pasakė?
Žinoma, Teo bus skaudu.
Bet jis supras, kad jūsų jungtuvės neįmanomos.
Bet dar vakar sakėte,
kaip jis mane myli, kaip jam patinku.
Nekalbame apie tokius nereikšmingus dalykus kaip meilė, Anabele.
Jei ištekėtum už mano sūnaus,
sunaikintum 500 metų vertės padorumą ir pasiaukojimą.
Deja, paveldas nėra koks nerimtas žaidimas, kuriuos taip mėgsti.
Bet niekas nežino. Niekam nereikia žinoti. Nereikia niekam sakyti.
Man irgi labai gaila, kad melavai, Anabele.
Žinau, tavo šalyje
žmonių nevaržo griežto padorumo taisyklės,
bet pas mus toks elgesys visai nepateisinamas.
Tikiuosi niekada tavęs nebeišvysti.
Lora.
Prašau, nevažiuok. Pasilik.
Jums puikiai sekasi pačiam atsistoti ant kojų, lorde Ričardai.
Turite savo šeimą.
Nereikia susisaistyti senais ryšiais.
Minė be galo tavęs pasiilgs. Končita taip pat.
Končita čia niekuo dėta.
Ji tik vienas iš daugelio žmonių, kurie niekada mūsų nesupras.
Tu jai pasakei?
- Kalėdinį sveikinimą? - Ne.
Apie mane. Apie mano motiną.
Nane, žinoma ne. Pažadėjau, kad nesakysiu.
Bet tu vienintelis, kuris...
Gal kada svarsčiau, ar sakyti, bet, kai pažadėjau, žodžio nelaužiau.
O po visų kartų, kai įtempi į kambarį ir...
Jei hercogienė žino, ar tai reiškia...
Aš neišteku. Tuo gali būti tikras.
Ir kaip jautiesi?
Dėl to, kad neišteki.
Man palengvėjo.
Nesitikėjau, kad taip pasakysiu.
Turiu eiti ir pasakyti jam.
Nane.
Džine.
Džinė padarė tai, kas, jos galva, geriausia.
Kaip visada.
Aš niekada tau neatleisiu.
Niekada gyvenime.
Visko neteksiu tik dėl to, kad tu...
Džinė labiausiai nori išvengti gėdos, Nane.
- Tad jei tyliai išvyksi... - Tu to nori? Nuoširdžiai?
Aš išties apgailestauju. Aš...
Bet aš nekalta dėl tavo gėdos.
Santuoka neturėtų būti paremta melu. Tu teisi.
Gyvenimas taip pat.
Kam tu pasakei?
Hercogienė maloningai priėmė mus Kalėdoms, meile.
Kvaila manyti, kad paslaptis nebūtų išaiškėjusi.
Geriau sutvarkyti viską greitai ir tyliai.
Jei sesuo nepasitiki tavo teisingumo jausmu,
bijau, tai tik dar labiau įrodo, kad jūs atitolote.
Anabele, kaip ir nutarėme, tu prie mūsų neprisijungsi. Sėskis, Teodorai.
- Pradėkime? - Prašau. Jūsų malonybe, aš norėjau...
Man atsibodo bijoti
ir noriu pasakyti kai ką garsiai.
Aš nesantuokinis vaikas.
Tėvas buvo neištikimas,
o Patricija Sent Džordž nėra tikroji mano motina.
Nors aš suvokiau, kad motinystė yra daugiau nei kraujo ryšys.
Per pastaruosius mėnesius patyriau daug jausmų,
bet nuo šiol atsisakau jausti...
gėdą.
Gal tai amerikietiška savybė, gal aš akiplėša.
Gal reikėjo tai perduoti pirštinėmis
ir tikėtis, kad niekas nepastebės.
Bet didžiuojuosi savimi, kad galiu atskleisti tiesą.
Didžiuojuosi savo motina.
Didžiuojuosi, kad esu...
Didžiuojuosi, kad esu.
Labai atsiprašau, kad melavau tau.
Aš bijojau.
Kartais, kuo labiau trokšti ką nors pasakyti,
tuo sunkiau tai ištarti.
Bet aš labai atsiprašau,
kad padariau tau gėdos ir sugadinau Kalėdas.
Pietūs atrodo nuostabiai.
Tu, žinoma, teisi.
Ši kalba buvo nepaprastai amerikietiška.
Bet taip jau yra, kad aš labai myliu amerikietę.
Žinau geriau nei kiti, kad nepasirenkame, kokie gimstame.
Bet galime rinktis, kokie būsime ir ką mylėsime.
Aš renkuosi būti žmogumi, kuris myli tave.
Pamilau tave vos išvydęs ir visada rinksiuosi tave.
Anabele Sent Džordž, tu esi moteris, kurią noriu vesti.
Tai niekada nepasikeis.
Ir jei reikės, iššauksiu tai užlipęs ant stogo, nors ten bus
labai daug žmonių, nes dabar Kalėdos.
Myliu tave, Nane.
Bijojau, kad persigalvosi.
Nepersigalvojau. Nė kiek.
Tebūnie Kalėdos paprastos.
Teodorai, turime pasikalbėti apie tai asmeniškai.
Išvertė Kristina Čeidaitė