למחר. ליום החתונה שלך.
הוא מרהיב.
אם את חושבת שאני מעניקה לך אותו כדי להדגיש את חשיבות המעמד
ואת המאורע ההיסטורי שייערך מחר, אך גם כדי להפחיד אותך,
את צודקת לחלוטין.
הנקודה עברה באופן חד וברור.
האירוע הערב יסוב סביב תיאו.
את יכולה לעמוד בשקט לצידו.
וזה תפקידך כמובן.
לחייך, אולי לנופף.
להשתתף בטקס הענקת הפרסים לחקלאי המוזר.
אבל החלטות, אפילו כאלה המשפיעות על שניכם,
מעתה ואילך, אינן נתונות לשיקול דעתך.
אני לא מפלצת, נאן.
מצאת חן בעיניי מאוד כשנפגשנו.
אבל שיקרת לנו.
הנאום שלך בחג המולד,
הנחישות שלך לדבר כשלא נשאלת לדעתך.
והעובדה שדחקת בתיאו לזלזל... - לא דחקתי בתיאו לעשות דבר.
אבא שלו ואני עבדנו קשה על מוניטין המשפחה.
ואני לא מנסה...
תיאודור מתעקש שהוא לא ישקול את ביטול את החתונה.
אז מחר נערוך את חתונת העונה,
או אולי את חתונת העשור.
אם תשני את דעתך עכשיו,
בייחוד לאור העובדה שכעת הרקע שלך ידוע לכול,
תיאו יהיה מטרה ללעג.
ואם בני הכן, הנאמן ובעל הלב הטוב יהיה מטרה ללעג,
זה ישבור את ליבי.
אבל אם זה יקרה לדוכס מטינטאג׳ל,
מעמדו יתערער למשך שארית חייו.
כלה לחוצה אינה דבר נדיר.
נתתי לך את הזדמנות לעזוב בחג המולד, וסירבת.
אז עכשיו
עלייך להתגבר על המתח שלפני החתונה,
לשים את הנזר על הראש ולעמוד איתנה לצידו.
כמו דוכסית.
מבוסס על הרומן מאת אדית וורטון -
אחרייך, גברתי.
נאן.
פה גדול. - קדימה!
נאן! נאן!
כן! אוי, אלוהים.
זה ממש כאב.
מחר כל זה יהיה שלך.
אנחנו צריכים להפסיק להתחמק זה מזה.
זה.
הערב.
לשום דבר אין הרגשה כמו שאמורים להרגיש בערב שלפני חתונתך.
אני חושבת שאומרים הרבה שטויות על חתונות.
ועל איך אמורים... - את מאוהבת בגאי?
לא. לא.
את עדיין רוצה להתחתן איתי?
ישאלו אותך את השאלה הזו מחר.
את ואני הופענו מספיק בציבור.
ונאן, אני אוהב אותך.
אבל אני לא אחכה למחר, לכנסייה מלאה, כשעיני כולם יהיו נשואות אלינו.
לא אם את לא בטוחה.
אז מחר בבוקר תגידי לי מה החלטת.
מחר אראה את בני מתחתן.
לכן אני אפרוש מתפקידי ולא אהיה עוד הדוכסית מטינטאג׳ל.
אני מתקשה לקבל את התואר החדש שלי, כמובן,
בהתחשב בכך שהתואר ״דוכסית אלמנה״ הוא התואר של חמותי.
אך אני מקבלת את התפקיד החדש בגאווה,
מכיוון שמשמעות הדבר היא שבני מילא את תפקידו.
כעת ברצוני להציג את הדוכס.
לורדים נכבדים, גבירותיי ורבותיי, תודה לכולכם שבאתם.
ולאימי
שהסכימה לחלוק את התואר ״האישה החשובה בחיי״.
אבל מחר...
וואו.
סליחה.
תסלחו לי. אני מתנצלת.
תסלחו לי. סליחה, אני מתנצלת.
מחר יתחיל עידן חדש בטינטאג׳ל.
ואני מברך את האישה
שאיתה אני מקווה מאוד לבלות את שארית חיי.
שכולנו חזינו בכוחה, באומץ ליבה ובחוסנה.
אישה שאין לי ספק
שבקרוב תפגין מחויבות, נאמנות ונכונות לשרת.
הדוכסית החדשה מטינטאג׳ל
תהיה לצידי, כפי זו שקדמה לה.
הגיע מכתב בשבילך, ליידי מרבל.
תודה.
אני יכולה לעמוד כאן עד שתצאי.
אני לא יוצאת.
נאן, רציתי ל...
אני באמת לא רוצה לשמוע אותך מתנצלת.
אני שמחה בשבילך.
תיאו ג׳נטלמן, הוא ידאג לך.
אני לא צריכה שידאגו לי.
כולנו צריכים. לפעמים.
ג׳יני, אני בטוחה שאת חיה בעולם קר ובודד.
הדבר היחיד שאת עושה הוא לדאוג לעצמך, וזהו.
ברגע שירדנו מהסירה ההיא כל מה שרצית היה למצוא גבר.
וברגע שמצאת, הפכת לאדם אחר לחלוטין.
הפנים שלך השתנו, ואני לא מסוגלת להסתכל עליהם.
אנחנו עוברים לסקוטלנד, לתמיד.
מחר, מייד אחרי שתסתיים החתונה. הכרכרה כבר מוכנה.
ומה יהיה שונה בסקוטלנד?
את כבר עכשיו רחוקה מאוד.
תסלח לי?
צ׳יטה.
בדקתי לשלומה של מיני והיא ישנה כשהידיים ככה.
או, אני אוהבת אותה כל כך.
היא עדיין שם? התינוקת.
קוראים לה מיני. ובדקתי לשלומה.
עדיף לתת לתינוקות לישון או לבכות עד שיירגעו.
מה לגבי מבוגרים?
הונוריה, תרצי להצטרף אלינו למשקה?
הונוריה שמחה לעמוד ולהביט בחדר, תודה.
היא לא מאמינה בלמשוך תשומת לב.
אני מצטער. אולי הונוריה תדבר בשם עצמה?
ואולי תתאפקי ואל תגרמי לקונצ׳יטה אי נוחות?
יש לאשתך הרבה מה ללמוד על היכולת שלנו במדינה הזו
לעמוד זקופים אל מול... - זקופים?
אני מעולם לא עמדתי זקוף,
חוץ מכמה חודשים בקיץ שעבר בניו יורק עם קונצ׳יטה.
ולמעשה אני מרגיש תחושה מוזרה בשכמות ברגע זה.
מה זה?
זו כמעט תחושה של כבוד.
נו באמת.
במשך כל חיי, אימא, לא בדקת לשלומי.
בחרת לשתוק.
אנחנו מתרחקים מכל זה.
ואני שמח לקחת עכשיו את קמצוץ השמחה והרעש שנותר בבית שלכם.
משפחתי ואני לא נהיה עוד חלק ממשפחתכם.
שיהיה בהצלחה בניסיון להסתדר לגמרי לבדך.
אני מנתק את הקשר, אימא.
עצמאות כלכלית מלאה לשני הצדדים.
אני שם את משפחתי במקום הראשון.
ואל תתפתי לבדוק לשלומי מאוחר יותר
מכיוון שאני ואשתי לא מתכוונים לעמוד זקוף עוד זמן רב הערב.
תרצי להוסיף משהו, יקירתי?
תמיד אהבתי את בנך.
אני אביא לך משקה. - תביא לי משקה מייד.
הגיע הזמן לישון. המסיבה הסתיימה. - מה? מה קרה?
החברה שלך מעוררת מהומה שוב.
בבקשה. בבקשה, אני צריכה ל... אני פשוט... - וירג׳יניה, קדימה. די... ג׳יני?
ג׳יני?
ג׳יני.
מעתה ואילך זה רק שלושתנו.
כן, אנחנו יכולים לקנות בית משלנו. אנחנו יכולים לבלות תקופות ארוכות באירופה.
אוי, קונצ׳יטה, איזו הרגשה! ההרגשה בלהיות נטול חובות או ציפיות.
דיקי...
הכול איננו. הכול.
מה זאת אומרת?
יש כאן רשימת תירוצים מאבא שלי. אבל למעשה...
ההשקעה הגדולה שלו...
הוא עשה כמה טעויות, והוא הפסיד את כל הכסף שלו.
את הכסף שלנו.
יכולנו להתנתק מהמשפחה שלך כשהיה לנו כסף.
אבל עכשיו איך נחיה?
זה לא יהיה קל.
אבל אני אוהב אותך. מה עוד חשוב חוץ מזה?
ונוכל לעשות כל דבר. - כן.
נוכל להתחיל מהתחלה. זה אומר שאנחנו באמת חופשיים.
כן! - מכולם.
בלי כסף, בלי מחויבויות, רק אנחנו.
אנחנו יכולים לחיות. - רק אנחנו ומיני.
שלושתנו יכולים פשוט לחיות.
היא ישנה.
היה חם ורועש מדי, זה הכול.
זה שכיח להילחץ ממקרה כזה.
ואישה במצבה...
מזל טוב לשניכם.
אני מעדיף שלא... - אני מבין.
אתה צריך לבשר את הבשורה.
את ממשיכה בכאב הראש המומצא הזה?
פטי, אנחנו אמורים להיות על גג העולם. שתי הבנות שלנו יהיו נשואות.
ואת ואני, אנחנו הדוכס והדוכסית משדרת מדיסון.
כל העולם מקנא במשפחה שלנו.
המשפחה שלנו כבר לא קיימת.
הבנות יהיו באנגליה, ומה אנחנו נעשה, טרייסי?
מה שנרצה, פטי.
אני חושבת שמבין שנינו זה יהיה חדש רק לי.
פטי, אם את רוצה להיות הרפתקנית, אז ברגע שנחזור
לניו יורק, נצא לכל ההרפתק... - אני לא מרגישה שייכת בניו יורק!
נמאס לי להיות הקהל שלך במסיבות.
מעולם לא הסתפקת בי.
אבל מה שהשתנה הוא שאני כבר לא מסתפקת בך.
אני לא חוששת משערוריית הגירושים.
כאימא של דוכסית, יהיו לי אפשרויות ואקבל הזמנות.
ואוכל לצאת לכל הרפתקה שארצה.
פטי, היינו...
רציתי לדבר איתך.
כן, אני זקוק למשקה.
המדינה הזו הכניסה רעיונות לראש שלה.
אתה יודע, תמיד היו לי רעיונות בראש.
רק עכשיו אני מבינה שאנשים אולי רוצים לשמוע אותם.
את מתחרטת שהתחתנת עם אבא?
לא, כי אחרת לא הייתי זוכה להיות אימא שלכן, אבל עכשיו...
אני צריכה...
למצוא מחדש את הניצוץ שלי.
את מבינה?
אני חושבת שאני כבר רואה את הניצוץ הזה.
את נתת לי את המתנה הזו.
העובדה שאת מתחתנת עם תיאו מאפשרת לי להיות שוב מי שאני.
אבל שערוריית גירושים לא תגרום הדרת אם דוכסית מהחברה.
על מה באת לדבר איתי?
זה...
אנאבל.
את בטוחה, נכון?
את בטוחה לגבי מחר?
כי אסור שתרגישי שבגלל גודל המאורע,
אסור שתרגישי שלוחצים עלייך.
לא. לא, מובן שלא.
ואני בטוחה.
אני רק צריכה לישון.
נתראה מחר. אני אוהבת אותך.
אני אוהבת אותך.
לחיינו, הזוג הבא בתור.
כן. מתישהו. - ולכל מה שיקרה לאחר מכן.
אני מניחה שמבחינתנו זה דבר משמח.
אחרי החתונה נוכל להמשיך בשלנו.
עד שיהיו לנו ילדים.
אני מניח שאנחנו...
גם בנישואי נוחות אפשר להמשיך בשושלת ו...
בהחלט.
מה אנחנו...
את נראית מבוהלת כל כך. מה קרה?
אני מפוחדת.
תמיד הייתי עמוק בפנים,
אבל אני לא רוצה לפחד יותר.
אני מרגישה מקולקלת.
מה זאת אומרת ״מקולקלת״?
כשהיינו קטנות,
את והאחרות הסתכלתן על בנים והיו לכן פרפרים בבטן,
כמו עם הארי המילטון.
את זוכרת איך כולכן הסמקתן?
הארי המילטון היה האצן הכי מהיר בעיר.
אבל אני,
אני יודעת שהיו אמורים להיות לי פרפרים בבטן בגלל הארי המילטון.
זה מה שנחשב נורמלי.
אבל זה לא קרה.
הרגשתי דברים כאלה...
אני מרגישה דברים כאלה כלפי בחורות.
וניסיתי להיות כמוך, אבל אני לא כמוך.
אימא תפסה אותי...
בניו יורק עם משרתת.
היא הסתכלה עליי כאילו שאני מפלצת.
מייבל, אני מצטערת כל כך.
מה היא אמרה?
היא פשוט יצאה וסגרה את הדלת כאילו שאני לא קיימת.
מייבל, תקשיבי לי.
תקשיבי, את מדברת על...
אהבה.
איך אהבה יכולה להיות דבר פסול?
אם זה מה שעושה לך פרפרים בבטן,
אז את בדיוק מי שאת אמורה להיות.
את מייבל. את יפהפייה.
את לא נגעלת? - יקירתי.
בושה.
את צריכה לנסות להתגבר עליה.
את מקסימה מדי מכדי שהיא תקלקל אותך.
תודה שסיפרת לי.
רגע.
איזו משרתת? - לא מרתה.
היא בת 80.
הסכמנו שלא יהיו עוד סודות.
רציתי לספר לך.
אך נראה שאת מעדיפה להתרחק ממני, ג׳יני.
למנוע ממני מלדאוג לך. - לא התכוונתי לשמור את זה בסוד.
אני פשוט... לא התכוונתי לשמור את זה... - אני מניח שנאן יודעת?
לא, היא לא. - על התינוק?
אף אחד לא יודע. אף אחד. - הוא שלי?
כמובן. כמובן. - אני תוהה לגבי זה.
אחרת למה הסודות?
אני מצטערת כל כך. הייתי צריכה לספר לך. אתה שמח?
האם אני שמח?
שאשתי משקרת לי?
אני חושב ש״מבויש״ היא מילה מתאימה יותר.
אני מצטערת. אני מצטערת.
גאי. - אוף.
היה קל הרבה יותר לטפס לכאן כשהייתי בן 15.
אפשר להעמיד פנים שעשיתי את זה בצורה אלגנטית יותר?
תיאו חושב שאתה חולה. - לא, הוא לא.
לא, הוא לא.
נפרדתי מג׳ין.
מגיע לה מישהו טוב יותר.
ממך? - בהחלט.
אבל בעיקר ממישהו שמאוהב בך...
ללא תקנה,
באופן בלתי הפיך
וחסר מעצורים.
אל תגיד את זה.
אם למדתי משהו מכם האמריקאים
זה לומר את מה שעולה על רוחך.
ואנחנו האנגלים שותים כוס תה ומחליטים לשמור את מחשבותינו לעצמנו.
אבל את זה?
הייתי רוצה לספר את זה לכל העולם.
אלוהים, נאן.
כל זמן שאני לא איתך
אני מנסה לשכנע את עצמי שאני מדמיין את זה.
את עומק אהבתי אלייך.
את התלות הפיזית שלי בך.
וכשאני איתך וכשאני מביט בפנייך...
ובעור שלך...
ובצוואר שלך...
ובפה שלך.
מה עם תיאו?
תקשיבי, נאן.
אני רוצה שתיאו יהיה מאושר יותר מכל דבר אחר.
אבל אולי לא כמו ש...
לא כמו שאני משתוקק שאת תהיי מאושרת.
אז רציתי להציע... הסיבה לבואי... - לא, בבקשה.
מדברים הרבה מדי על נישואים.
אוי, אלוהים. לא, לא.
זה לא מה שרציתי להציע.
ותקשיבי, נאן.
אני חושב שזה לנצח.
אלוהים, אני חושב על זה כל הזמן.
אני לא יכול להפסיק לחשוב על זה.
אבל בינתיים, אני רק... אני רק... בינתיים, אני רק...
בוא נניח לזה בינתיים.
אני עוזב. מחר.
כי המחשבה על שניכם, אני לא מסוגל לשאת אותה.
אז קודם לברזיל ואז... מי יודע?
והנעצים שתקעתי בגלובוס שלי, אני רוצה לראות הכול. בואי איתי.
מה?
קשה לי להציע את זה, אבל אני לא מסוגל להסתכן בלא להציע.
ועכשיו את מסתכלת עליי.
אני לא יודע אם את חושבת שאת לעולם...
כן.
על מה?
כן לכול.
יש פה מישהו.
רק רגע.
נאן.
נאן, אני חושבת שאני צריכה את עזרתך.
אוי, ג׳יני.
אוקיי, טוב, אני אלך לקרוא לאימא. - לא, לא.
היא תיגש מייד לסידון, והיא לא תוכל להתאפק.
ואז היא תספר לאבא. אני לא יכולה... אין לי הרבה זמן.
בקרוב מאוד הוא יבין שנעלמתי.
אוקיי. זה בסדר, אני פה.
הוא לא אדם רע. הוא לא. הוא רק...
יש לו העדפות מיוחדות.
כמו האופן שבו אני מדברת ומתלבשת,
ואני לא יודעת, מחזיקה מזלג או מתפשטת.
הוא פשוט... הוא רוצה שאהיה מושלמת. והוא מתרגז כל כך.
הכול באשמתי כנראה... - זו לא אשמתך, ג׳יני.
זו לא אשמתך.
נאן, העניין הוא שכבר לא נהיה רק שנינו.
באמת?
הוא לא רוצה שאהיה בקרבת אנשים.
מה אם לא אוכל להגן על התינוק שלי?
טוב, נצטרך למצוא פתרון...
נצטרך למצוא פתרון... נלך... - לא, נאן, אני לא יכולה.
לא משנה לאן אלך, הוא ימצא אותי. הוא תמיד קרוב כל כך...
זה בסדר. זה בסדר. פשוט...
אתה יכול לצאת.
את יכולה לסמוך עליו. זה בסדר. אני מבטיחה לך, זה בסדר.
איך אני יכול לעזור?
רגע, החתונה... - אני אדבר עם תיאו.
אבל זה לא משנה כרגע.
אנחנו צריכים להוציא אותך מכאן.
נאן. נאן, אני לא חושבת שאוכל לשרוד לבדי.
אנחנו באים איתך.
קדימה.
מה אתן עושות?
למה אתה בחוץ?
לא מצאתי אותך, אז יצאתי לבדוק שאת לא משוטטת.
לא, בכלל לא.
אני יודע איך את עשויה להתנהג. דאגתי, זה הכול.
ג׳יני ואני השלמנו.
חדשות טובות, יקירתי.
רציתי להראות לה את הקפלה, אבל נוכל לחכות לבוקר.
כן. כן. - אני אעדכן אותך לגבי מחר.
כדאי שתלך לישון.
ובינתיים, ג׳יני ואני נישאר צמודים זה לזה.
ואני אדאג לה היטב.
לילה טוב.
של מי המעיל הזה?
אני לא יודעת. נאן לקחה אותו בדרך החוצה.
גאי.
הו, גאי.
אני אקח את זה. - תודה, גברתי.
אוי, סליחה.
הונוריה.
ליידי הונוריה מרבל.
כמה גדולה הטירה הזו?
כמה גדולה הקופסה הזו?
אני עדיין רוצה להתראות איתך.
אחרי שתתחתני נוכל לנופף זו לזו ממרחק.
דיברתי עם מיילס.
אני לא מתחתנת.
אני יודעת שאת ואני לא נזכה לשום דבר מזה.
לא נזכה להיות חלק מעולמם. לא באמת.
לא באופן שאנחנו ראויות לו, אבל אולי אם נהיה אמיצות,
נוכל ליצור עולם משלנו.
ואולי...
אולי הוא יהיה טוב יותר.
הם לא יודעים מי אנחנו באמת.
אבל אין בזה צורך, כי אנחנו יודעות.
אנחנו יודעות.
אנחנו יודעות?
אנחנו יודעות.
- אנחנו יודעות.
אנחנו יודעות!
לא, זה לא קשור להתנצלות בפני אימך.
זה קשור בי. הרופאים... - רופאים?
חוששני שמדובר בחדשות רעות.
אני נשוי לאימא שלך זמן רב דיו
כדי להיות מסוגל לסבול כאב, אבל...
הם אומרים שנותרו שבועות, לא חודשים. ארורים שכמותם.
הם אומרים דברים כמו, ״לעשות הכנות אחרונות.״
מה שכמובן אומר, שהגיע זמנך לתפוס את מקומי, בני היקר.
הבית, כל העובדים וכולי, הכול יהיה באחריותך.
וכמובן אימך ואחותך, הן יהיו תלויות בך.
הגיע הזמן, ריצ׳רד.
אתה תהיה לורד בריטלסי.
וקונצ׳יטה תהיה ליידי בריטלסי.
אני חייב לך התנצלות.
אני מקווה שאת מבינה שלא הייתי עצמי אתמול.
לא הייתי צריך...
ויש לי הפתעה.
אפשר לשכוח מליל אמש?
תסמכי עליי.
איפה אבא? - אנחנו לא צריכות אותו.
הכלה והחתן עדיין לא הגיעו.
תאר לך שהם לא יגיעו.
היא תמיד הייתה בלתי צפויה.
ג׳יני, אני אהיה מאחורי הדלת הזו.
לכי. שתיכן חייבות ללכת עכשיו.
מה קורה?
נאן, מה התוכנית? זה לא... מה קורה?
ג׳יני, תקשיבי לי. זה כבר לא קשור רק בך.
זה מה שאימהות עושות. אנחנו חייבות ללכת.
נאן.
אוקיי?
יש לך הזמן שייקח לשלושתנו ללכת במעבר הכנסייה
לפני שהוא ישים לב.
אף פעם לא בזמן. כל אחת מהן מתנהלת בקצב שלה.
הוד חסדך, כמה מילים.
אנחנו אוהבת אותך. אנחנו אוהבות את שתיכן.
אנחנו חייבות לזוז. - אני מצטערת כל כך, ליזי.
אני מתנצלת בפני כולכן. על הכול.
למעשה, כאימהות אנחנו תמיד לבדנו, לא?
לכן עלינו להיות מאוחדות.
מי הכי חשובות תמיד?
תמיד. - תמיד.
אנחנו הכי חשובות. - אנחנו.
בואו הנה.
אני אוהבת אתכן.
ואני לא יכולה לראות את בנך מושפל בלי להזהיר אותך.
תיאו הוא אדם טוב, ולא הייתי רוצה לראות אותו...
אבל נאן לעולם לא תפגע באיש
אילולא זה היה הדבר הנכון לעשות.
אוקיי, מייבל, את ראשונה.
הכול קרה מהר כל כך מבחינת נאן, הוד חסדך.
ויש לה רגשות עזים כלפי תיאו.
מאז שהיא התוודעה להתנהגותו הפסולה של אביה,
היא עברה תהליך התבגרות מואץ.
אך היא עוד צעירה מאוד.
אני בטוחה שתסכימי שעדיף לשניהם
להימנע מהסבל של חיי נישואים ריקניים, צער שילווה אותם כל חייהם.
נאן, גאי ת׳וורט גורם לליבך להתמלא באושר?
כן.
ולראשך להסתחרר? - כן.
את בטוחה שאת רוצה לעשות את זה? - כמובן.
אז לצערי נאן לא תגיע.
אנאבל בחורה דעתנית.
כן, זה נכון.
והיום היא נחושה, כך נראה, להציל את אחותה.
יש לך את הכרטיסים לסירה?
קדימה. תיכנסי. - ג׳יני...
כתפיים מתוחות לאחור וראש מורם, אוקיי? קדימה, ג׳יני.
רגע... מה זאת אומרת?
גאי ידאג לך, אוקיי? אני אוהבת אותך.
הקרבה של בת אחת
למען חירותה של הבת השנייה.
לא! נאן, את באה איתי. את באה איתי, נאן.
ולפספס את החתונה שלי?
נאן, אבל את בכלל לא רוצה להתחתן.
מעולם לא רצית. ואת אוהבת את גאי.
אני אוהבת אותך, ואני תמיד אבחר בך.
נאן.
יהיה בסדר. - נאן!
נאן, נאן. תקשיבי. - אין זמן.
את מדהימה אותי. אני מקווה שאת יודעת את זה.
מהיום הראשון שבו נפגשנו,
בכל פעם כשאני עוצם עיניים או פוקח אותן,
אני תמיד רואה אותך.
אני אוהבת אותך. - גם אני אוהב אותך.
ואהבה עמוקה ונצחית חייבת לנצח, נכון?
איכשהו.
אוקיי, אתה חייב לצאת לדרך. - אוקיי.
נאן.
נאן, בבקשה. - אני אדאג לה.
ואת... - אני אדאג לעצמי, אני מבטיחה.
בבקשה, נאן.
אני מצטערת כל כך.
אני מצטערת כל כך, נאן. נאן.
נאן גם פיקחית.
היא מבינה את החומרה במעשה שג׳יני עומדת לעשות.
ובחורה צעירה שבורחת מבעלה עם הילד שלו שטרם נולד...
ילד?
היא לא תצליח. אין לזה סיכוי.
אם נאן וג׳יני יעזבו יחד הן יהיו שתי בחורות צעירות וחסרות אונים.
אך כדוכסית...
כדוכסית, לנאן תהיה סמכות מוחלטת להגן על אחותה...
על כל משפחתה.
אני חושבת שעלינו להיות נוכחות בחתונה.
לא אכפת לך,
כאימא, שבנך יתחתן עם מישהי שלא תוכל להיות מאושרת?
איך שניהם יחיו? יש לו הזכות לדעת.
כן, אבל אני לא רק אימא.
אני דוכסית.
וכפי שנאן תיווכח, מוסד האצולה תמיד במקום הראשון.
ג׳יני.
ג׳יני!
אורחים יקרים, התכנסנו כאן היום בנוכחות אלוהים
והקהל הזה כדי לאחד בברית הנישואים את הגבר הזה ואת האישה הזו...
איחרת.
היא כאן.
היא בפנים, פטי. ברגע זה. היא...
היא בתוך הטירה.
מי?
האימא.
אימא של נאן.
אני מציג בפניכם את הדוכסית החדשה מטינטאג׳ל.
תרגום: גלעד וייס