Nana! Nana!
Pagājušas divas nedēļas!
Tu neatbildi uz manām vēstulēm. Mums jāaprunājas!
Runā ar savu sievu!
Klau, tā bija viena muļķīga nakts reibumā. Tu man liki turpināt dzīvot.
- Domāju - uzsāc hobiju. - Vai Ņujorkā nešķita,
- ka ir cerības? - Šķita.
- Tad kāpēc nevaram atrisināt... - Tāpēc, ka viss mainījies.
Vienkārši ir. Tāpēc dodies atpakaļ pie sievas.
Nana! Nana!
Tad tu jūties labāk?
Esi slēpusies savā istabā divas nedēļas.
Pieņemu, ka nu šo izbeigsim?
Kad atgriezies no Itālijas, ierosināji, lai paliekam vienoti... publiski,
līdz Džinija atgrieztos. Un nu...
Džinija ir atgriezusies.
Domāju, ka vienkārši paliksi Ņujorkā.
Pieņemu, ka turp dosies, kad dzīvosim šķirti.
Tas, protams, jālemj tev.
Jālemj man?
Nana, tā bija tava ideja.
Un tu momentā piekriti, ka mums jādzīvo šķirta dzīve.
Vai tad to abi nevēlamies?
- Tu tikai gribi, lai izgaistu. - Nana, to ierosināji tu.
Un pieņemu, ka tava sezonas beigu balle būs piemērots laiks to paziņot.
Labi. Labi, nu, tad tas ir nolemts.
TINTADŽELAS HERCOGIENE
LĒDIJA KONČITA BRITLSĪ
Ievērojot tradīciju, šī mēneša 16. datumā
Tintadželas hercogiene rīkos privātu balli,
lai atzīmētu sezonas beigas.
Jūs esat mīļi aicināti.
GAJS TVORTA KUNGS AR KUNDZI
ELIZABETE ELMSVĒRTAS JAUNKUNDZE
Tēma: masku balle.
Un pusnaktī būs īpašs paziņojums.
PAMATĀ ĪDITAS VORTONES ROMĀNS
Ciešāk.
Nē, Džinij, dekoltē jābūt dziļākam.
Vēl dziļākam?
Man jāizskatās neatvairāmi. Mana pirmā balle pēc sirds salaušanas.
Izdzīvošu tikai tad, ja varēšu flirtēt ar pusi zāles.
Nu, tagad vismaz zinām, ar kuru pusi.
Nav mana vaina, tas bija jūsu visu acu priekšā, bet jūs nemanījāt.
Nedomāju, ka tu skatījies Onorijas acīs.
Džinij!
Kāds atvieglojums, ka nebūs jāizliekas, ka izmisīgi gribu runāt ar lordiem.
"Apsveicu, jums ir senči."
Joprojām nav iepazīstināšanas pieprasījumu?
Dzimtas uzvārds vairs nav tāds kā senāk.
Man tik žēl.
Mēs ar Frediju būsim nost no tava kakla, tiklīdz es izdomāšu, kur dzīvot.
Šeit. Jūs dzīvojat šeit. Mēs esam ģimene.
Un es tev apsolu: no visa, kas man ir uz kakla,
jūs ar Frediju esat laipni lūgti.
Paldies.
Vai esat redzējušas Liziju?
Kur ir Nana?
Teo, viņa zina.
Nana.
Domāju, ka mums jāiet iekšā
- un jāaprunājas... - Teo, lūdzu, atstāsi mūs?
- Bet ja mēs... - Tas ir starp mani un manu draudzeni.
Nana.
Nana, man tik žēl. Nana, vai varam...
Domāju, ka mums jāaprunājas.
Nana?
Nana.
- Nana. Nana, es izmisīgi gribēju... - Ko?
- ...runāt ar tevi, kopš... - Kopš mudināji braukt uz Itāliju?
Es nemudināju. Es teicu, ka tas...
Kopš sekoji manam vīram uz manām mājām?
Nana, jums ar Teo viss bija cauri. Teici, ka neatgriezīsies.
Kopš gulēji ar manu vīru mūsu gultā?
Es tevi nodevu. Nevaru sev to piedot.
Bet gribu, lai saproti,
ka nekad nebūtu pieļāvusi domu par Teo,
ja nebūtu droša, ka jums viss beidzies.
Citādi nekad nebūtu ļāvusi sev viņu mīlēt.
Tu viņu mīli?
Vai viņš mīl tevi?
- Domāju, ka tas jājautā viņam. - Vai mans vīrs tevī iemīlējies?
Tā viņš saka.
Bet, Nana, es vienmēr izvēlēšos tevi.
Tu izdarīji izvēli pirms vairākām nedēļām, un tā nebiju es.
Nē, tev vairs nebūs iespējas izvēlēties. Tagad izvēlēšos es.
Kāpēc? Kāpēc nevaru izvēlēties vairāk kā vienu reizi?
Tu gan pagājušajā gadā daudz izvēlējies, Nana.
Vispirms tu izvēlējies Teo. Tad Gaju.
- Tad Teo, un atkal Gaju... - Izvēlējos aizsargāt māsu.
Nuja. Tu nolēmi varonīgi upurēties un dzīvot šīs pils netīrībā,
lai apmierināti varētu stāstīt pati sev
un mums pārējiem ik pa piecām minūtēm, ka esi izglābusi māsu.
Tu pārgulēji ar Teo labāko draugu istabā, kur karājās tava kāzu kleita!
Un mēs visi tevi tikai mīlējām un atbalstījām, un izpratām
visās rīcībās un visos lēmumos.
Tas tiešām ir viss, ko darīji? Vai arī tu pārgulēji ar manu vīru?
Ja kāds man teiktu, lai izvēlos vienu cilvēku, kam uzticos,
kādu, kurš nekad man nemelotu, es būtu izvēlējusies tevi, Lizij.
Tā visi par tevi domā. Bet zini ko?
Domāju, ka pasaule ir pelnījusi uzzināt patiesību.
Lizij? Lizij?
Nana visiem izstāstīs par mani.
Ko? Viņa tā nedarītu.
Tieši to viņa paziņos ballē. Viņa pasaulei izstāstīs par mums.
Un, kad tas notiks, Teo, tu būsi tikai draiskais hercogs
un tev papliķēs pa muguru,
bet, kad uzzinās manu vārdu, man tās būs beigas.
Es neapprecēšos. Sabiedrībā manis nebūs.
Man būs jādodas mājās un jāvelk dzīve,
- jo to nozīmē "posts". - Nana nav atriebīga.
Vai esi viņu redzējis?
Viņa nav savā ādā, Teo.
Viņa nav ievainota. Viņa ir mežonīga.
Lizij.
Viņa neatbild uz vēstulēm. Viņa nerunā ar mani.
- Un tad uzaicina viņu uz balli. - Un tad uzaicina mani uz balli.
Kā man zināt, ko viņa domā?
Man šķita, ka mēs ar Nanu esam pārāki par šādām spēlītēm.
Ko viņa grib?
Nu, zinām, ka viņa negrib, lai dzenies pakaļ zirga mugurā.
- Tikai gribēju paskaidrot. - Tev izdevās.
- Tavās 14 vēstulēs. - Nē, 15.
Pat nezinu, vai viņa tās atver.
Pag! Nē, Gaj!
Ak dievs.
- Klau, Gaj, mēs piedzērāmies... - Jā.
...un netīšām apprecējāmies.
Nē, mēs nevienu nenogalinājām. Tas nebija nekas krimināls.
Ei, bet, ja tu gribi atvainoties, tad man bija jāpamet mājas.
Portosalvo iedzīvotāji zina, ka man bija vīrs
īsāku laiku, nekā normāliem cilvēkiem ir žagas,
un es pat nevaru turpināt savu biznesu bez vīra atļaujas.
Vai domā, ka par to sapņoju?
Būt precēta ar vīrieti, kurš dzenas pakaļ citām zirga mugurā?
Laulība, kas ir tikai ciešanas, un nekāda seksa?
Domāju, ka tādas ir vairums laulību.
Varbūt angļu.
Kad kļuvi tik angliska?
Nepateici, ka zini. Paturēji pie sevis.
Pieņēmu, ka tā bija tikai iekāre. Pat mierinājums.
Lizija saka, ka tu viņu mīli.
Tā ir.
Tu tiešām viņu mīli?
Ļoti.
Nu, tad tu darīsi jebko, lai viņu pasargātu.
Vai nu es izstāstīšu pasaulei par Liziju un romānu,
- vai arī varu palikt... - Tu to nedarītu.
Darītu. Es negribu.
- Tas salauztu man sirdi, bet to darīšu. - Ja to atklāsi, man tas nekaitēs,
bet visu Lizijas dzīvi viņa būs skuķe, kas pavedināja precētu hercogu.
Un tā ir Lizija. Lizija ir laba un jauka, un...
Man nevajag Lizijas labo īpašību sarakstu. Ne no tevis.
Vai nu tu visu atklāsi, vai kas? Ko tu gribi?
Gribu palikt Tintadželā.
Ko? Kāpēc lai tu to gribētu?
Negrasos atkāpties uz kādu vietu, kur izlemsi mani aizsūtīt.
Kas notiek?
Tu negribi te palikt. Tev te riebjas!
Beidzot esmu atradusi balsi.
Un šo dzīvi un šo titulu, un visu, ko tas var man sniegt.
Es esmu hercogiene, un tas vienmēr būs pirmajā vietā.
Esi kļuvusi ne tikai par anglieti, bet arī par manu māti.
Esmu tajā uz mūžu.
Ja man jāizcieš mīnusi, tad es turēšos pie plusiem.
Tu atņēmi manu brīvību.
Tu sabradāji manu sirdi.
Tu apdraudēji manu veselo saprātu. Un tagad šantažē?
Tev šajā pilī nav vietas.
Tu neesi nekas, un nepieļaušu, ka esi te.
Gadsimtiem šī bijusi manas dzimtas māja. Tā ir mans patvērums.
Bet vai tā tev ir svarīgāka par mīlestību?
TE ATDUSAS HENRIJS VILJAMS UŠANTS
5. TINTADŽELAS HERCOGS
DZIMIS 19.11.1825. MIRIS 22.12.1858.
NODEVĪBA HERCOGIENES TUVĀKAJĀS APRINDĀS. KRĀPŠANAS SKANDĀLS TINTADŽELĀ.
Meitenes.
- Labrīt. - Paskatieties.
KRĀPŠANA TINTADŽELĀ.
- Ko? - Izlasi. Izlasi.
Kura? Kura tuvākā draudzene?
Nevienu vārdā nenosauc.
Nu, bet par kuru viņi domā?
Ak nē.
Kas ir?
Kas noticis?
Ak, Lizij...
Nana!
Malā!
Nana!
Kā tu varēji?
MĀT, SATIEC MANI MAUZOLEJĀ LĪDZ AR PIRMO RĪTA GAISMU.
LŪDZU, ATBRAUC. NANA.
Lizij?
Tev apmeklētājs.
- Redzējām avīzes. - Man ar tevi jārunā.
Protams. Jā.
Nāc iekšā.
Uzvārīšu tēju.
Tā noteikti bija Nana, kas izstāstīja avīzēm.
Nezinu, kam es ticu mazāk.
Ka Lizija to nodarītu Nanai vai ka Nana to nodarītu Lizijai.
Viņa neizstāstītu. Viņa ne.
Te ir tādi sīkumi, ko neviens cits nezinātu.
Saproti, kurš vēl varēja viņiem pateikt?
Man žēl.
Man tik ļoti žēl.
Tas šo to izskaidro.
Bet, ja varu tevi no tā pasargāt...
Par spīti visam?
Lieta tāda... Man piedāvā darbu.
- Amatu Ministru kabinetā. Liela iespēja. - Apsveicu.
Zinu, kas šis varētu nebūt romantiskākais tavas dzīves mirklis,
bet... uzskatu, ka devu tev visu, ko varēju.
Mēs palīdzētu viens otram.
Zini, cilvēkiem patīk redzēt, ka politiķim ir sieva.
Un man patīk redzēt... tevi.
Cik bieži vien iespējams.
Lizij, es nevaru izbeigt.
Nevaru vienkārši pārtraukt just. Es joprojām tevi mīlu.
Un mēs labi saderējām, vai ne?
Vai arī es varētu tevi pasargāt no nelaimes?
Godīgs pilsonis pie tava sāna
varētu palīdzēt apklusināt tos čukstus.
Vai šoreiz tu varētu patiešām...
un pragmatiski...
apprecēt mani?
Nana?
Dārgā, kas notiek? Vai viss labi?
Tu esi vienīgā, kam varu uzticēties.
Pilī noklausās katra kalpone. Un to nedrīkst zināt neviens.
- Kas šī par vietu? - Tās ir...
Tās ir simtgades. Vairākas Tintadželu paaudzes.
Es nezinu, ko iesākt.
Teo uz mani ir dusmīgs. Viņš domā, ka es izstāstīju par Liziju.
Tā ir Lizija?
Un es nekad tā nerīkotos. Nekad. Protams, ka es tā nedarītu.
Bet es tikai tā pateicu, jo vajag, lai viņš man ļauj palikt pilī,
- jo man jābūt drošībā, jo... - Nana, kāpēc?
Esmu tā nobijusies un esmu tā... tā nogurusi,
un esmu tā apjukusi, un zinu tikai to, ka man jābūt drošībā...
jo man būs bērns.
Ko?
Tiešām. Man būs bērns,
un es zinu, ka viņa mīlēšana būs svarīgākais manas dzīves uzdevums.
Un vai tāda sajūta ir vienmēr, ka...
varētu pārsprāgt no prieka, bet tajā pašā laikā
- bailes smacē nost? - Jā.
Tāda sajūta ir vienmēr.
Tik daudz kas jāapjēdz.
Daudz kas.
Un es... Es nezinu. Ja nu es pieļaušu kļūdu?
Es pieļauju kļūdas. Tas man ir raksturīgi.
Un šoreiz nedrīkstu salaist grīstē, jo iznēsāju Tintadželas mantinieku.
Vai esi drošs, ka tā jārīkojas? Pavisam drošs?
Nekad neesmu bijis drošāks.
Man žēl, māt.
Vai esi pavisam droša, ka tas ir Teo bērns?
Pavisam.
Ārsts teica - četri mēneši. Un tas bija mūsu medusmēneša laikā.
Tad šis bērns būs hercogs?
Vai hercogiene. Un gan Teo, gan viņa māte tā grib mantinieku.
Vai tad viņi nebūs priecīgi?
Varbūt būtu bijuši. Bet Teo ir iemīlējies Lizijā.
Un esmu pārliecināta, ka viņš grib tikt no manis vaļā.
Un hercoga mantiniekam jāuzaug tajā pilī.
Mans bērns ir Tintadželas nākotne, un es neesmu nekas,
un es jūtos tik vientuļa.
Nezinu, ko iesākt. Ja nu viņi atņem manu mazuli?
Dārgā, uzklausi mani.
Pirms 19 gadiem es izšķīru māti un meitu.
Vēlreiz es to nepieļaušu.
Varbūt man jābēg? Zinām, kā tas beidzās Džinijai.
Man nav nekādu tiesību.
Es to nepieļaušu.
Tad ko man iesākt?
Tev jācīnās.
Un, Nana, tu neesi viena.
Tev esmu es.
Un tev ir mazulītis, kam vajadzīga tava palīdzība.
Un zini, kas tev vēl ir?
Balss.
Ja pasaule padzirdēs, ka tev būs bērns, to svinēs.
Tev viņi jāpārsteidz nesagatavoti.
Piecelies šodien pusnaktī kājās un paziņo to.
"Es esmu hercogiene, un es iznēsāju mantinieku."
Kad būsi to pateikusi publiski, viņi nevarēs tevi izstumt.
Dārgā, savā kāzu dienā
tu rīkojies tik drosmīgi un izglābi savu māsu.
Tagad tev jāglābj sevi.
- Viss labi? - Jā.
Vai viņu bija pārsteigušas ziņas?
Viņš atbrauca. Mēs parunājāmies.
Un?
Viss būs kārtībā.
CERU, KA SAŅEM ŠO VĒSTULI PIE LABAS VESELĪBAS.
CERĒJU, KA ŠO VĒSTULI NEKAD NEVAJADZĒS RAKSTĪT.
Nevainoju jūs, ka ienīstat mani.
Pati sevi ienīstu.
Tu zini, ka tev tas nav jādara. Nenāc, ja negribi.
Tur katrs vēros, kura no mums neieradīsies.
Tev ir jānāk, Lizij.
Un mums jārunā ar Nanu. Zin, viņa būs izmisusi.
Bet, Lizij, mēs ar Džiniju zinām, ko nozīmē, kad par tevi sačukstas.
Kad nopeļ avīzēs.
Un ja mums šobrīd jāizvēlas, kurā pusē nostāties - tavā vai čukstētāju...
Zini, šis romāns ir tikai baumas.
Un, tā kā viņi nenosauca vārdu, tā varētu būt jebkura no mums.
Lai viņi raksta, ko grib.
Es atsaucu savas kāzas. Kā gan kāds varētu nezināt, ka tā biju es?
Nu un? Es aizbēgu uz Itāliju. Esmu labi zināma vājprāte.
Es sēroju. Esmu grausts.
Ir pilnīgi ticami, ka tā varētu būt es.
Teiksim, ka es?
Man tiešām patiktu, ja visi domātu, ka tā biju es.
Iesim uz balli.
Lizij?
Ko tu viņai teiksi?
Nanai?
Nu, viņa mani izbaroja vilkiem, tā ka viss ir pateikts.
Bet nu, kad viņa zina, varbūt ļaunākais ir aiz muguras?
Paprasi man pēc pusnakts, pēc Nanas lielā paziņojuma.
Bet Nana mīl Gaju. Vai jūs ar Teo nevarētu...
Teo vienmēr būs precējies ar Nanu, un negribu būt mīļākā.
Kauns mani nobeigtu.
Gribu pilnvērtīgu dzīvi.
Vai viņi ļāvuši tai sabrukt?
Šķiet, tā turpina klibot bez manis.
Vai neiebilsti?
Drīkstu uzmeklēt tevi pēc mirkļa?
Izmetīšu loku... tikai lai ieelpotu gaisu.
Nu, tad nevaru atbildēt par to, ja aizskaršu kādu marķīzu.
Neskatieties uz viņu. Neviena.
Tā gribas paskatīties.
Vai domā, ka Nana vispār atnāks?
Viņa ieradīsies. Noteikti.
Elmsvērtas jaunkundz.
Paldies par tavu dāsno un pragmatisko bildinājumu.
Un jā, lūdzu. Es labprāt to pieņemu.
ANULĒŠANAS PAZIŅOJUMS
Neslikta mājiņa.
Pusi bērnības pavadīju, skraidot augšā un lejā pa tām kāpnēm.
Ko?
Neko.
Piedod. Nedēļām ilgi runāju par to, kā tas skar tikai mani.
Man tikai jāpaskaidro Nanai, ka mēs dabūsim anulēšanu.
Vai ir kas zināms par tiem papīriem?
Vēl nav. Izbeigt laulību nav viegli.
Ja varētu padarīt grūtāku tās uzsākšanu, tas būtu noderīgi.
Klau, kad būšu ar viņu runājis, atgriezīšos ar tevi, un visu nokārtosim.
Man trūkst tā tirgus. To "calonni".
- Cannoli. - Cannoli.
Domāju, ka saki tā speciāli.
Negaidīju, ka atgriezīšos te ar sievu.
Kā man padodas?
Gribi atzīmi?
Pirmajai reizei kā manam klātneesošajam vīram?
Negadījuma vīram.
- Paldies. - Kā aizbēgušam brutālam vīram.
Uzrakstīsi to uz mana kapakmens?
Jā. Ko vien vēlies.
- Andiamo. - Andiamo.
Meitenes.
- Paldies. - Paldies, Virdžīnij.
Kur ir Nana?
Viņa atnāks.
Kāpēc iztērēju savus bezrūpīgos vakarus, cerot, ka vīrietis pamanīs manas potītes?
Meibla, ko tu dari?
Man jātiek pāri salauztai sirdij.
Viņi nav tavā gaumē.
Varbūt ir. Kas zina?
Ko viņa dara?
Sveiki, kungi.
- Paturiet. - Protams.
Meibla Elmsvērta.
- Vai esat redzējis skaistākas potītes? - Nē.
Labi.
- Jā. Nav domāts man. - Atvainojiet.
- Bet bija vērts mēģināt. - Meibla Elmsvērta.
Elizabete? Viņa ir traka, ar viņu jāapietas uzmanīgi.
Sameklēšu Meiblu un meitenes.
Protams, mīļā.
Lizij.
- Mūs nedrīkst redzēt sarunājamies. - Raizējos par tevi.
Man viss labi.
Vai dzirdējāt...
Es tevi mīlu. Man ir plāns. Neatmet man ar roku.
Man ir ideja.
Tādiem kā es nav viegli flirtēt.
Esmu attīstījusi pasaulē labāko izjūtu par to, kura varētu būt tam atvērta.
Man padodas pamanīt meitenes un puišus, kuri izskatās neērti, apjukuši...
Tāda es biju pirms Onorijas.
Bet tādu kā mēs ir daudz vairāk, nekā domā.
Galvenais ir vienam otru atrast
un pateikt tām meitenēm un zēniem, ka mīlestība nav neiespējama.
Mīlestība ir iespējama.
Un zini, kāds varētu ar to nopelnīt, ja viņam padotos...
Iepazīstināšana.
Ir par ko padomāt, vai ne?
Oho.
- Izskatās, ka viss atrisinājies. - Jā.
Lizija piekritusi mēģināt vēlreiz.
Padarīt mani par laimīgāko vīrieti pasaulē.
Bet vai tas skaitās?
Ja tev jānopludina informācija avīzei, lai piespiestu viņu rīkoties.
Es... es negribēju, lai uz kādu no mums nosodoši skatītos.
Bet vai spēsi skatīties pats uz sevi?
- Tas sāp... - Jā.
...kad viņas nolemj tevi pamest. Kad izvēlas citu vīrieti.
Bet vai zini, kas sāp vēl vairāk?
Kauns.
Atvainojiet.
GAJS TVORTA KUNGS PALOMA TVORTAS KUNDZE
Piedod, tikai klaiņoju te apkārt.
Te ir tik skaisti.
Portosalvo ir miljoniem skaistu vietu.
Tas ir citāds skaistums.
Man žēl par tavu draudzeni. Avīzēs.
Noteikti nav viegli.
Paldies.
Nana, drīkstu runāt ar tevi par Gaju?
Tavu vīru?
Tā bija traka nakts. Mēs uzkāpām bākā.
Mēs barojām kaijas ar maizi un...
Tas ir garš stāsts.
Un patiesībā es nemaz nevaru to izstāstīt, jo...
pati vēl mēģinu to atcerēties.
Bet Gajs mīl tevi. Ļoti.
Un viņš domā, ka izpostījis mūsu visu dzīvi. Īpaši tavējo.
Nu, Gajs nav vainojams tajā, kā viss izvērtās.
Tieši mēs apprecējāmies.
Vai man būtu vajadzējis aizsūtīt telegrammu?
Ja ir kāds, kas šajā pasaulē pelnījis laimi, tad tas ir Gajs.
Un tā ir manas dzīves lielākā bēda, ka es nespēšu...
viņam to sniegt.
Bet paldies, ka parūpējies par manu māsu.
Ar prieku.
Lai veicas, Tvortas kundze.
Nana. Ir laiks. Tūlīt pieteiks tevi.
O, Nana...
- Tev tas lieliski padosies. - Nana...
Paldies.
Man ar tevi jārunā.
Lūdzu, Nana.
Es nevaru.
Tas esmu es.
Es...
Nana, es tevi mīlu.
Nana. Es tevi mīlu.
Nana.
- Piedod. - Nana.
Dāmas un kungi, varat novilkt maskas.
Tam nevajadzēja tā būt.
Mani lordi un dāmas...
Tintadželas hercogs vēlas ko paziņot.
Mani lordi, dāmas un kungi.
Kā netieši norādīts avīzēs,
pēdējos mēnešos mēs ar sievu esam dzīvojuši melos.
Mana sieva nav sieviete, kuru mīlu.
Es mīlu citu.
No visas sirds.
Lai arī tas ne vienmēr bijis viegli,
man bijis gods kalpot par hercogu.
Bet vienmēr esmu zinājis, ka nevarēšu šķirt savu laulību.
Un mana mīlestība nav pelnījusi būt slepena.
Mums jāspēj godināt šo mīlestību.
Tāpēc... no šī mirkļa...
es atsakos no sava titula.
No šī mirkļa es atsakos no atbildības par Tintadželu.
Par saviem pienākumiem. Un par savu sievu. Es atsakos no tā visa.
Lai tas nav nevienam no mums.
Atsakoties no titula, drīkstu šķirties.
Tas nozīmē, ka varu piedāvāt visu
bez noteikumiem sievietei, kuru mīlu.
No šī brīža es vairs neesmu hercogs.
Un Anabela Sentdžordža vairs nav hercogiene.
Blanša! Kur tu biji?
Tu palaidi to garām.
Teo atteikšanos no titula?
Es nespēju to noskatīties.
Bet tu zini, ko tas nozīmē? Mēs esam brīvi.
Varam doties, kurp vien vēlamies.
Visu Teo dzīvi pavadīju, padarot viņu par hercogu.
Un viņam nav mantinieka.
Tas tituls, tā ir Teo dzīve. Mana dzīve.
Es nevaru to pieļaut.
Tāpēc uzrakstīju Kitam.
Ko?
Viņš brauc šurp.
- Vai Teo zina? - Protams, ka ne.
Blanša, tu cīnījies, lai Teo neuzzinātu, ka viņa tēvs bija krāpnieks.
Ja tagad Teo uzzinās, ka viņam ir brālis...
Kits ir bīstams.
Tintadžela turpina cīnīties.
Bet ar tādu vīrieti kā Kits pie grožiem...
Tu saki, ka mīli mani tādu, kāda esmu.
Es esmu Tintadžela.
Un šādi Tintadžela paliks ģimenē.
Viņam vajadzēs manu padomu. Jaunais hercogs ir ceļā uz šejieni.
Nana!
- Nu, tu dabūji, ko gribēji. - Es viņu nelūdzu to darīt.
Tu zini, ka es nebūtu teikusi avīzēm. Tu to zini.
Nana, tu esi vienīgā, kas zināja.
Vai tiešām domā, ka es tevi nodotu?
Es nezinu.
Man...
Man tik žēl. Par visu.
Kā mēs līdz tam nonācām?
Mīlas stāstam bija jābūt par mums, meitenēm.
Mums jābūt mīlas stāstam, un tā tam vajadzēja būt.
Tā tam būtu jābūt.
Nana? Nana.
Kur viņa ir?
- Tu nekad neko no šī negribēji. - Nana!
Un nu tu vari šķirties.
Ja mīli Gaju, kāpēc tas nevarētu būt kaut kas labs mums visiem?
Kā zini, ka tas ir labi man?
Tas nav kašķis par to, kurš kuru mīl vai kurš ticis sāpināts.
Tas ir par mana bērna pasargāšanu!
Ko?
Man būs Teo bērns.
Nesaki viņam. Lūdzu. Nesaki.
Teo visu pamet, bet viņa māte nekad neatlaidīs Tintadželu.
Ja viņa uzzinās, ka ir mantinieks, viņa mani atradīs, man sekos.
Viņa paņems mazuli un iespiedīs viņu šajā institūcijā.
Bet man jāizstāsta Teo.
Tu viņu zaudēsi.
Tas ir arī viņa bērns, Nana.
Lizij, lūdzu.
Kurp tu dosies?
Kaut kur. Vienalga kur. Jo tev taisnība. Esmu brīva.
Mēs ar mazuli varam sākt jaunu dzīvi prom no šīs vietas.
Un tu varēsi būt ar Teo.
Tāpēc vēlu veiksmi. Ar visu. Tas nav viegli. Nekas no tā nav viegli.
Lai veicas ar melošanu Teo.
Man tik ļoti žēl.
Kas noticis? Lizij? Kas atgadījies?
Nana?
- Nana! - Nana?
Tulkojusi Aija Oliņa