Nan! Nan!
Det har gått to uker!
Du har ikke svart på brevene mine. Vi må snakke sammen!
Snakk med kona di!
Det var en dum fyllekveld. Du ba meg gå videre i livet.
- Jeg mente å få en hobby. - Hadde vi ikke en sjanse i New York?
- Kan vi ikke ordne opp... - Alt er forandret.
Det er det. Så dra tilbake til kona di.
Nan! Nan!
Føler du deg bedre?
Du har gjemt deg på rommet ditt i to uker. Jeg går ut fra at dette tar slutt nå.
Da du kom tilbake fra Italia, foreslo du at vi holdt sammen offentlig
fram til Jinny var tilbake. Og nå...
Er Jinny tilbake.
Jeg tenkte at du drar til New York. Det er vel dit du drar når vi separeres?
- Det er selvsagt opp til deg. - Opp til meg?
Dette var din idé.
Og du gledet deg over tanken på at vi skulle skille lag.
Vil ikke begge det?
- Du vil ha meg bort. - Du foreslo dette.
Og sesongsluttballet blir nok riktig sted å fortelle det på.
Greit. Da er alt planlagt.
HERTUGINNEN AV TINTAGEL
I tråd med tradisjonen vil hertuginnen av Tintagel
være vertinne for et privat ball den 16. denne måneden
for å markere sesongens slutt.
Dere er hjertelig velkommen.
Tema: Maskerade.
Og ved midnatt vil det komme en kunngjøring.
BASERT PÅ ROMANEN AV EDITH WHARTON
Strammere.
Nei, Jinny. Den må være lavere i halsen.
Lavere enn det?
Jeg må se henrivende ut. Dette er mitt etter-hjertesorg-ball.
Jeg overlever bare hvis jeg kan flørte med halve rommet.
Nå vet vi i det minste hvilken halvdel.
Det er ikke min skyld at du stirret på det åpenbare uten å merke noe.
Jeg trodde ikke det var Honorias ansikt du stirret på.
Jinny! Det er godt å slippe å late som jeg er desperat etter å snakke med lorder.
"Gratulerer, du har forfedre."
Ingen forespørsler etter introduksjoner?
Familienavnet er ikke som det var.
Så dumt.
Freddie og jeg skal ikke plage deg mer når jeg finner ut hvor vi skal bo.
Her. Dere bor her. Vi er en familie.
Og jeg lover at av alt det som plager meg, er ikke du og Freddie en del av det.
Takk.
Har noen sett Lizzy?
Hvor er Nan?
Theo, hun vet det.
Nan.
- Jeg synes vi skal gå inn og snakke... - Theo, kan vi få være alene?
- Hvis vi... - Det er mellom meg og min venn.
Nan.
Nan, jeg er så lei for det. Kan vi...
Jeg synes vi skal snakke sammen. Nan?
Nan.
- Jeg har villet snakke med deg siden... - Siden du sa jeg skulle dra til Italia?
Jeg sa bare at...
Siden du fulgte etter mannen min til hjemmet mitt?
Det var over mellom dere. Du sa at du ikke kom tilbake.
Siden du lå med mannen min i sengen vår?
Jeg sviktet deg. Det kan jeg ikke tilgi meg selv for.
Men jeg ville aldri ha tenkt på ham om jeg ikke var sikker på at dere var ferdige.
- Jeg ville ikke latt meg selv elske ham. - Elsker du ham?
Elsker han deg?
- Det må du spørre ham om. - Elsker mannen min deg?
Han sier det. Men jeg vil alltid velge deg.
Du tok valget for flere uker siden, og det var ikke meg.
Du får ikke ta flere valg. Det neste valget er mitt.
Hvorfor får ikke jeg ta mer enn ett valg? Du har tatt mange valg det siste året.
Først valgte du Theo. Så Guy.
- Så Theo, og så Guy igjen... - Jeg beskyttet Jinny.
Ja. Det store offeret å bo i elendighet på dette slottet,
så du kunne si til deg selv
og oss andre hvert femte minutt at du reddet søsteren din.
Du lå med Theos beste venn, med brudekjolen din hengende på rommet ditt.
Alt vi andre gjorde, var å støtte deg og forstå deg ved hvert eneste valg.
Var det alt du gjorde? Eller lå du med mannen min?
Hadde noen bedt meg velge én å stole på,
en som aldri ville løyet for meg, hadde jeg sagt deg, Lizzy.
Det er den alle tror du er. Men verden fortjener å vite sannheten.
Lizzy? Lizzy?
- Nan kommer til å avsløre meg. - Hva? Det ville hun ikke gjort.
Det er kunngjøringen på ballet.
Hun vil fortelle verden om oss, og da blir du en levemann som får klapp på ryggen.
Men da er det over for meg. Jeg kan ikke gifte meg. Ikke eksistere i samfunnet.
- Det er det "ødelagt" betyr. - Nan er ikke hevngjerrig.
Har du sett henne? Hun er ikke seg selv, Theo.
Hun er ikke skadet. Hun er vill!
Lizzy.
- Hun svarer ikke på brevene mine. - Så inviterer hun ham på ball.
Så inviterer hun meg på ball.
Hvordan kan jeg vite hva hun tenker?
Jeg trodde at Nan og jeg ikke spilte spill.
Hva er det hun vil?
Vi vet at hun ikke vil at du skal jage henne til hest.
- Jeg ville forklare. - Det har du gjort.
- I dine 14 brev. - Nei, 15.
Jeg vet ikke om hun åpner dem.
Vent! Nei. Guy.
Herregud.
Vi drakk oss fulle. Og vi giftet oss ved et uhell.
Vi drepte ingen. Det var ikke noe kriminelt.
Men hvis du deler ut unnskyldninger... Jeg måtte forlate hjemmet mitt.
Folk i Porto Salvo vet at jeg hadde en mann
i kortere tid enn vanlige folk har hikke.
Jeg kan ikke drive forretningen uten min manns tillatelse.
Tror du det er drømmen min å være gift med en som jakter på andre damer til hest?
Et ekteskap som er bare pine og ikke noe sex.
- Jeg tror det gjelder de fleste ekteskap. - Kanskje engelske.
Når ble du så engelsk? Du sa ikke at du visste det. Holdt det for deg selv.
Jeg tenkte at det var lyst. Eller trøst. Lizzy sier at du elsker henne.
Det stemmer.
- Elsker du henne virkelig? - Veldig høyt.
Da vil du gjøre alt for å beskytte henne.
Enten avslører jeg Lizzy og affæren for hele verden,
eller jeg får bli. Jeg ville blitt. Men ikke med glede.
- Det ville knust meg, men jeg gjør det. - Det vil knapt berøre meg.
Lizzy blir for alltid den skammelige jenta som fristet en gift hertug.
Lizzy. Som er god og snill og...
Jeg trenger ingen liste over hvor god Lizzy er. Ikke av deg.
- Du avslører henne eller hva? Hva vil du? - Jeg vil bli på Tintagel.
Hvorfor vil du det?
Jeg vil ikke trekke meg tilbake til der du plasserer meg.
Hva er det som skjer? Du vil ikke være her. Du hater det her.
Jeg har omsider fått en stemme. Og dette livet og tittelen og alt det kan bety.
Jeg er hertuginne, og det vil jeg sette først.
Du er ikke bare engelsk, du har blitt moren min også.
Jeg står i dette på livstid.
Så om jeg må holde ut ulempene, vil jeg klynge meg til fordelene.
Du har tatt friheten min. Du har tråkket på hjertet mitt.
Du har truet sinnet mitt. Og nå utpresser du meg?
Du hører ikke til i dette slottet. Du er ikke noe verd, og jeg vil ikke ha deg her.
Det har vært mitt familiehjem i århundrer. Det er mitt fristed.
Men er det viktigere enn kjærlighet?
HER HVILER HENRY WILLIAM USHANT 5. HERTUG AV TINTAGEL
FØDT 1825 DØD 1858
SVIK I HERTUGINNENS NÆRMESTE KRETS.
TINTAGEL I AFFÆRESKANDALE.
Jenter. Se på dette.
AFFÆRE VED TINTAGEL.
- Hva? - Les det.
- Hvem? Hvilken nær venn? - De navngir ingen.
Hvem tror de at det er?
Å nei.
Hva?
Hva er det?
Å, Lizzy...
Nan!
Flytt deg!
Nan!
Hvordan kunne du?
MOR, MØT MEG I MAUSOLEET VED DAGGRY.
VÆR SÅ SNILL, KOM. NAN.
Lizzy?
Du har besøk.
- Vi så avisene. - Jeg må snakke med deg.
Selvsagt. Ja.
Kom inn.
Jeg skal lage te.
Det må ha vært Nan som fortalte det.
Jeg vet ikke hva jeg tror minst.
At Lizzy kunne gjøre dette mot Nan, eller at Nan kunne gjøre dette mot Lizzy.
Hun ville ikke ha fortalt det.
Det er detaljer som ingen andre kunne visst.
Hvem andre kan ha fortalt det?
Jeg er lei for det.
Jeg er så lei for det.
Det har fått noen brikker til å falle på plass.
Men hvis jeg kan beskytte deg mot noe av det...
Trass i alt sammen?
Faktum er at jeg er blitt tilbudt en stilling.
- En post i kabinettet. Store muligheter. - Gratulerer.
Dette er nok ikke... det mest romantiske øyeblikket i ditt liv,
men jeg ga deg min beste versjon sist.
Vi kan hjelpe hverandre. Folk liker å se en politiker med en kone.
Og jeg liker å se... deg.
Så ofte som mulig.
Jeg kan ikke bare stoppe.
Jeg kan ikke slå av følelsene mine for deg. Jeg elsker deg.
Og vi fungerte jo.
Kan jeg beskytte deg mot elendighet?
En hederlig borger ved din arm kan være det som stilner hviskingen.
Vil du denne gangen faktisk...
...og pragmatisk...
...gifte deg med meg?
Nan?
- Hva er det som foregår? Er alt i orden? - Du er den eneste jeg kan stole på.
På slottet lytter alle tjenestepikene. Og ingen må vite det.
- Hva slags sted er dette? - Det...
Hundrevis av år. Generasjoner av Tintageler.
Hva skal jeg gjøre? Theo er så sint på meg. Han tror at jeg avslørte Lizzy.
Er det Lizzy?
Og jeg ville aldri... Selvfølgelig gjorde jeg ikke det.
Jeg sa det bare så han skulle la meg bli på slottet.
- For jeg må være i trygghet... - Hvorfor?
Jeg er så redd og sliten og forvirret. Alt jeg vet, er at jeg må være trygg.
Fordi jeg skal ha barn.
Hva?
Jeg skal virkelig det. Jeg skal ha barn.
Og å elske dette blir det viktigste jeg noensinne gjør.
Og vil det alltid føles sånn?
At du holder på å sprekke av glede samtidig som du blir kvalt av frykt?
- Det er sånn det alltid føles. - For det er mye å fordøye.
Det er mye.
Og jeg vet ikke. Hva om jeg gjør feil? For jeg gjør feil. Det er det jeg gjør.
Og jeg må gjøre dette riktig, for jeg bærer arvingen av Tintagel.
Er du sikker på at dette er riktig? Helt sikker?
Aldri vært sikrere.
Jeg er lei for det, mor.
Er du helt sikker på at det er Theos barn?
Jeg er sikker.
Legen sa fire måneder. Og det var bryllupsreisen.
Så dette barnet blir hertug.
Eller hertuginne. Og alt Theo og moren vil ha, er en arving.
Blir de ikke glade, da?
Kanskje de ville det før. Men Theo er forelsket i Lizzy.
Og jeg vet at han vil ha meg bort.
Og hertugens arving må vokse opp på slottet.
Barnet mitt er Tintagels framtid, og jeg er ingenting.
Og jeg føler meg så alene.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Hva om de tar barnet mitt?
Hør på meg. Jeg skilte en mor og datter for 19 år siden.
Det lar jeg ikke skje.
Skal jeg rømme? Vi vet hvordan det gikk med Jinny.
- Jeg har ingen rettigheter. - Jeg vil ikke la det skje.
Så hva skal jeg gjøre?
Du skal kjempe.
Og, Nan, du er ikke alene.
Du har meg.
Og du har et lite barn som trenger din hjelp.
Og vet du hva mer du har?
En stemme.
Hvis verden hører at du skal ha barn, blir det feiringer.
Du må overraske dem.
Reis deg ved midnatt, og kunngjør det.
"Jeg er hertuginnen, og jeg bærer arvingen."
Når du har sagt det offentlig, kan de ikke ekskludere deg. På bryllupsdagen din
gjorde du det modigste jeg har opplevd, og reddet søsteren din.
Nå må du redde deg selv.
- Er alt i orden? - Ja.
Ble han overrasket over nyhetene?
Han kom. Vi snakket.
Og?
Alt kommer til å ordne seg.
JEG HÅPET DETTE VILLE VÆRE ET BREV JEG ALDRI TRENGTE Å SKRIVE.
Jeg klandrer dere ikke for å hate meg. Jeg hater meg selv.
Du trenger ikke å gjøre dette. Ikke kom hvis du ikke har lyst.
Alle kommer til å se etter hvilken av oss som ikke kommer.
Du er nødt til å komme.
Og vi må snakke med Nan. Hun kommer til å være knust.
Men både Jinny og jeg vet hvordan det er å bli hvisket om.
At avisene misliker oss.
Og hvis vi må bestemme nå hvem vi holder med, deg eller hviskerne...
Denne affæren er et rykte.
Og siden de ikke oppga navn, kan det være hvem som helst av oss.
La dem skrive hva de vil.
Jeg avlyste bryllupet mitt. De må da vite at det er meg.
Jeg rømte til Italia. Jeg er kjent som en gal dame.
Jeg sørger. Jeg er et vrak.
Det er troverdig at det kan være meg.
Kan vi ikke si at det er meg? Jeg ville likt at alle trodde det var meg.
La oss dra på ball.
Lizzy. Hva vil du si til henne?
Nan? Hun kastet meg til ulvene, så vi er nok ferdige med å snakke.
Nå som hun vet det, er vel det verste over?
Spør etter midnatt. Etter Nans store kunngjøring.
Men Nan elsker Guy. Kan ikke du og Theo bare...
Theo vil alltid være gift med Nan, og jeg vil ikke være elskerinnen hans.
Jeg vil ha et helt liv.
Har de latt det forfalle?
Det humper og går visst uten meg.
Kan du unnskylde meg? Kan jeg finne deg igjen om en stund?
En kort spasertur for å ta det innover meg.
Jeg vil ikke bli holdt ansvarlig for markier jeg kanskje fornærmer.
Ikke se på ham. Ingen må se.
Jeg er desperat etter å se.
- Tror dere Nan kommer engang? - Hun kommer. Helt sikkert.
Miss Elmsworth.
Takk for ditt sjenerøse og pragmatiske frieri.
Og ja. Jeg tar veldig gjerne imot.
ERKLÆRING OM ANNULLERING
Ikke så verst et lite sted.
Jeg tilbrakte halve barndommen med å løpe i de trappene.
Hva?
Ingenting.
Unnskyld. I flere uker har jeg bare snakket om hvordan dette påvirker meg.
Jeg må forklare Nan at vi får en annullering.
Har du sett noe til papirene?
Ikke ennå. Det er ikke lett å avslutte et ekteskap.
Det ville hjulpet om de gjorde det vanskeligere å starte et.
Når jeg har snakket med henne, kommer jeg tilbake til deg.
Jeg savner det markedet. Sånne "calonni".
- Cannoli. - Cannoli.
Jeg tror du sier det med vilje.
Jeg ventet ikke å komme hit med en kone.
- Hvordan klarer jeg meg? - Vil du ha poenger?
- For din tid som min fraværende ektemann? - Utilsiktede ektemann.
- Takk. - Rømte beist av en mann.
- Setter du det på gravsteinen min? - Ja. Hvor du enn vil.
- Andiamo. - Andiamo.
Jenter.
- Takk. - Takk, Virginia.
- Hvor er Nan? - Hun kommer.
Jeg kastet bort sorgløse kvelder i håp om at en mann så mine veldreide ankler.
- Mabel, hva er det du gjør? - Jeg skal komme over kjærlighetssorgen.
- De er ikke din type. - Kanskje de er det. Hvem vet?
- Hva gjør hun? - Mine herrer.
- Hold dette. - Selvsagt.
Mabel Elmsworth.
- Har du sett en mer veldreid ankel? - Nei.
Ok.
Ja. Det er ikke noe for meg.
- Men verdt et forsøk. - Mabel Elmsworth.
Den fineste...
Elizabeth? Hun er gal og må behandles varsomt.
Jeg skal finne Mabel og jentene.
Selvsagt.
Lizzy.
- Vi kan ikke bli sett sammen. - Jeg er bekymret for deg.
Har du hørt...
Jeg elsker deg. Jeg har en plan. Ikke gi opp.
Jeg har en idé.
Flørting er ikke lett for sånne som meg.
Jeg har utviklet verdens beste sans for hvilken jente som kan være åpen for det.
Jeg er god til å legge merke til jenter og gutter som ser ukomfortable ut.
Det var meg før Honoria. Men det er mange flere av oss enn du aner.
Det handler om å finne hverandre,
og fortelle de jentene og guttene at kjærlighet ikke er umulig.
Kjærlighet er mulig.
Og noen kan finne en forretningsmulighet hvis de er gode til...
Å introdusere.
Det er noe å tenke på.
- Det har ordnet seg, ser jeg. - Ja.
Lizzy har sagt ja til å prøve igjen. Gjøre meg til verdens lykkeligste mann.
Men teller det?
Hvis du måtte lekke historier til avisene for å tvinge henne.
Jeg ville ikke at noen av oss skulle bli sett ned på.
Men kan du se deg selv i speilet?
- Det gjør vondt... - Ja.
...når de bestemmer seg for å forlate deg. Når de velger en annen mann.
Men vet du hva som gjør mer vondt?
Skam.
Unnskyld meg.
Beklager. Jeg utforsket.
Det er vakkert her.
I Porto Salvo har du en million vakre steder.
Det er annerledes skjønnhet.
Det var fryktelig med vennen din. I avisene.
Det kan ikke være lett.
Takk.
Kan jeg snakke med deg om Guy?
Mannen din?
Det var en sprø kveld. Vi gikk opp i et fyrtårn.
Vi kastet brød til måkene, og... Det er en lang historie.
Og jeg kan ikke fortelle om det, for...
...jeg prøver fortsatt å huske det.
Men Guy elsker deg. Veldig høyt.
Og han tror han har ødelagt livet for oss alle. Særlig deg.
Guy kan ikke klandres for hvordan dette ble.
- Det var vi som giftet oss. - Skulle jeg ha sendt et telegram?
Om det er noen som fortjener lykke, er det Guy.
Og det er min store sorg at jeg ikke vil være i en stilling der jeg kan gi ham det.
Men takk for at du tok deg av søsteren min.
Bare hyggelig.
Lykke til, Mrs. Thwarte.
Nan. Tiden er inne. De skal presentere deg.
Å, Nan...
- Dette klarer du så fint. - Nan...
Takk.
Jeg må snakke med deg.
Vær så snill, Nan.
Jeg kan ikke.
Dette er meg.
Jeg...
Nan, jeg elsker deg.
Nan. Jeg elsker deg.
Nan.
- Jeg er lei for det. - Nan.
Mine damer og herrer, maskene kan falle.
Det trengte ikke å bli sånn.
Mine lorder og damer...
Hertugen av Tintagel har en kunngjøring.
Mine lorder, damer og herrer.
Som avisene har antydet, har min kone og jeg levd på en løgn de siste månedene.
Min kone er ikke den jeg elsker.
Jeg elsker en annen.
Fullt og helt.
Selv om det ikke alltid har vært lett,
har det vært mitt livs ære å tjene som hertug.
Men det er umulig å avslutte ekteskapet.
Min kjære fortjener ikke å være hemmelig. Vi må få feire den kjærligheten.
Så fra dette øyeblikket...
...frasier jeg meg tittelen.
Fra nå av abdiserer jeg fra ansvaret for Tintagel.
Jeg frasier meg pliktene. Og min kone. Jeg frasier meg alt.
Ingen av oss skal ha det.
Abdisering betyr at jeg kan skille meg.
Det betyr at jeg kan tilby alt betingelsesløst til damen jeg elsker.
Fra nå av er jeg ikke hertug lenger.
Og Annabel St. George er ikke lenger hertuginne.
Blanche! Hvor var du?
Du gikk glipp av det.
Theos abdisering? Jeg klarte ikke å se på.
Du vet hva dette betyr. Vi er fri.
Vi kan dra hvor vi vil.
Jeg har brukt hele Theos liv på å gjøre ham til hertug.
Og han har ingen arving.
Den tittelen er Theos liv. Den er mitt liv.
Jeg kan ikke tillate det. Så jeg skrev til Kit.
Hva?
Han er på vei.
- Vet Theo det? - Selvsagt ikke.
Blanche, du kjempet for å hindre at sønnen din fikk vite at faren var utro.
Hvis Theo får vite at han har en bror...
Kit er farlig.
- Tintagel kjemper videre. - Men med en mann som Kit ved roret...
Du sier at du elsker meg for alt det jeg er.
Tintagel er den jeg er.
Og på denne måten blir Tintagel i familien.
Han trenger min veiledning. Den nye hertugen er på vei.
Nan!
- Du fikk det som du ville. - Jeg ba ikke om det.
Du vet at jeg aldri ville fortalt noe til avisene.
Du var den eneste som visste det.
Tror du virkelig at jeg ville forrådt deg?
Jeg vet ikke.
Jeg...
Jeg er så lei for det. For alt sammen.
Hvordan endte vi her? Kjærlighetshistorien skulle være oss, jentene.
Vi skulle være kjærlighetshistorien. Det var sånn det skulle være.
Nan? Nan!
Hvor er hun?
Du har aldri ønsket noe av dette. Og nå kan du skille deg.
Så hvis du elsker Guy, hvorfor kan ikke dette være bra for oss alle?
Hvordan vet du hva som er bra for meg? Det handler ikke om hvem som er blitt såret.
Det handler om å beskytte barnet mitt!
Hva?
Jeg venter Theos barn.
Ikke fortell ham det. Vær så snill.
Theo drar sin vei, men moren hans gir aldri slipp på Tintagel.
Hvis hun finner ut at det er en arving, finner hun meg og følger etter meg.
Hun tar barnet mitt og tvinger det inn i denne institusjonen.
- Jeg må fortelle Theo det. - Du mister ham.
- Det er hans barn også, Nan. - Lizzy, vær så snill.
Hvor vil du dra?
Hvor som helst. For du har rett. Jeg er fri.
Barnet mitt og jeg får et nytt liv borte herfra.
Og du kan være sammen med Theo.
Så lykke til med alt dette. Det er ikke lett. Ingenting av det.
Lykke til med å lyve for Theo. Jeg er så lei for det.
Hva er galt? Lizzy? Hva er i veien?
Nan?
- Nan! - Nan?
Tekst: Evy Hvidsten