Jösses!
Nu kör vi. Vad kallar man en gammal snögubbe?
-Forsty! -Forst... Vad då?
"Forty" med ett "S". "Forsty." En 40 år gammal snögubbe.
-Det är faktiskt ganska så smart. -Det är bara konstigt.
-Bara Kelby skulle komma på det. -Så, vad är svaret?
-Vatten! -Jag fattar inte.
-Den har smält. -Här är han!
-Jag fattar! -Min favoritbrorson.
Kan ni dämpa er, tack? Annars måste jag ringa polisen.
-Ring bara. Vi är redan här. -Jag är en gäst.
-Två gäster, faktiskt. -Ja.
-Har ni ingen julmusik? -Jag frågade.
Men mr Finch är inget fan. Han sa att det sänker tonen.
Grinchen Finch.
Ja, men jag kan skaffa mer att dricka.
-Faster M? -Okej, då.
Samma igen, Robert.
Sa han vad han har gjort?
Han har sparat all sin dricks till julfesten på barnavdelningen.
-Berätta hur mycket du har, Bobby. -Nej, det vill jag inte säga.
Han sa att det nästan är 2 000 pund.
-Fantastiskt! -Bra jobbat.
Jag ska nog hämta drinkarna nu.
-Han är så underbar. -Ja, det är han.
Jag betalar dig för att jobba, inte ha en släktträff.
Förlåt. Jag tog bara drinkbeställningen.
De undrar om de kan få lite julmusik.
Vad vill de ha? Shakin' Stevens? Wham? Wizzard?
Jag bad dig att ta ut isen för över 10 minuter sen.
-Förlåt. Jag gör det nu. -Bry dig inte. Jag gör det själv.
Jag ska bara slå en liten jul-drill.
-För mycket information. -Se till att tvätta händerna.
Ursäkta mig.
-Var allt bra? -Ja, det var det, raring.
-Du gjorde mig stolt. -Bra.
Jag måste tillbaka till jobbet.
-Kommer du, Margo? -Redo, Margo?
Jag kan inte texten.
POLISSTATION
Hallå?
Herrn?
Mår du bra, vännen?
Väntar du på nån?
Du fryser. Hur länge har du suttit här?
Behöver du nåt?
Får jag fråga varför du öppnade soptunnan?
-Fisk. -Letade du efter fisk?
Nej, jag har fisk. Jag letade efter grönsaker.
-Varför? -De slänger ut dem i slutet av dagen.
Det mesta är det inget fel på. Så en fin bit broccoli till laxen.
Jag fick ansa den lite, men allt det äckliga-
-skär jag i småbitar och använder till foder.
-Till fisken. -Till kaninen.
-Vilken tid var det här? -08.45.
Jag vet det, för jag lämnade grönsakerna till Janet fem i.
-Kaninen? -Min frus syster.
Hon skär grönsakerna till kaninen, men hon går till jobbet kl. 09.00.
-Banksy. -Jobbar hon på banken?
Nej, kaninen heter Banksy. Efter den där konstnären.
-Han som ritar på väggarna. -Okej.
Han är inte död. Jag såg honom andas.
Banksy?
Nej, killen i soptunnan.
-God morgon. -Det ser gott ut.
-Bara till mig! -Självklart, Margo.
-Den här vägen. -Vem är din vän?
Jag hittade honom i en soptunna.
Han heter Seb och han drack lite för mycket igår kväll. Eller hur?
Man vet att man hade en bra kväll när man vaknar i en soptunna.
-Kör du hem honom? -Inte än. Han får inte av huvudet.
Han sa att hans kompisar limmade fast det.
Kära nån!
Du behöver klisterborttagningsmedel. Jag tar honom. Du hämtar det.
Kom igen. Gå försiktigt.
-Var försiktiga. -Det ska vi vara.
Jag har dig. Se upp.
-Vi ses! -Ja.
Det är en utställning i stadshuset ikväll.
"Jul genom årtiondena."
Skulle inte vi julhandla?
De har byggt rum från varje årtionde.
Hela vägen från 00-talet ner till 90-, 80-, 70- och 60-talet.
-Du måste bli klar innan fem. -Jag ska försöka.
-Du lovade. -Okej.
Säg det högt.
-Jag slutar klockan fem. -Bra.
Hoppas att Shipton Abbotts kriminella brödraskap inte får höra om det här.
Då blir det rena invasionen.
Hej!
Jag vet inte vilken fråga jag borde ställa först.
-God morgon, Margo. -God morgon.
Jag ser att du tog med din vän.
Han är inte min vän. Kelby hittade honom i en soptunna.
Utmärkt.
JUL GENOM ÅRTIONDENA
Det här är stadshusets utställning. "Jul genom årtiondena."
Jag kan fixa biljetter till den.
Min styvmamma är en av arrangörerna. Jag får familjerabatt.
-Margo? -Jag är upptagen ikväll.
Det är nåt fel på den här.
Förlåt. Det är nåt fel på den, tror jag.
Margo?
Varför är snögubben här?
Hans huvud är fastlimmat, och han vägrar gå hem-
-eftersom hans nya flickväns föräldrar är där.
De är här över jul för att träffa honom.
Vill han inte ge dem fel intryck?
Det är svårt när han är klädd som en snögubbe och stinker av soptunna.
Okej.
Så fort ni kan, tack.
Problem?
Det satt en man på trappan när jag öppnade.
Han heter David, och han verkar lite förvirrad-
-så jag satte honom i förhörsrummet med en kopp te.
Det var väldigt snällt av dig.
Jag försökte få socialtjänsten att hämta honom-
-men ingen är ledig.
Jag har gjort det så bekvämt för honom som jag kan.
Det konstiga var att det här var det enda han hade med sig.
Konstigt.
Är det David?
David, vi är bara lite förvirrade-
-över varför du har ett foto av mig i fickan.
-Gjorde jag? -Minns du inte varför?
Det är ingen brådska.
Har vi träffats?
Jag måste hitta min syster.
Din syster? Är det därför du är här?
-Louise. -Heter hon så?
-Kan ni hjälpa mig? -Vi kan försöka.
Bor du och din syster ihop?
Ja.
Men det är jul, förstår du?
Och jag måste verkligen hitta henne.
Var bor du och din syster, David?
Kan du ge oss en adress?
Jag är ledsen. Jag är inte till mycket hjälp.
Bor du i Shipton Abbott?
Jag måste hitta henne.
Det är okej. Bli inte upprörd. Vi löser det.
Det skulle hjälpa om vi hade ett komplett namn, David. Jag...
Ska jag skriva ner det?
Kan du stava det åt mig?
David...
-H? -A-L-E-T-O-N.
Haleton.
Tack.
Hade han inget annat i fickorna?
Lite växel. Ingen plånbok, inga kreditkort, ingen telefon, ingenting.
Varför skulle en främling, någon jag aldrig har träffat förut-
-sitta utanför stationen med ett foto av mig i fickan?
Känner du igen fotot? Var det togs? När?
Nej, men det måste vara viktigt.
Det kanske finns på sociala medier.
Nåt som Martha eller Anne la upp? Jag kan leta på nätet.
Ja, gör det.
Under tiden börjar vi leta inom en radie på åtta kilometer.
Vi letar efter en bror och syster som bor ihop.
David och Louise Haleton.
Försök med vårdhem och härbärgen först.
Och kolla andra avdelningar för saknade personer.
Ska bli.
-Margo? -Jag fick ett samtal från centralen.
Fishers vinbar hade inbrott igår kväll efter vi gick.
Nej!
Polisen kom dit tidigt på morgonen.
De tog foton och säkrade byggnaden. De bad oss att följa upp det.
Är du säker på att du gör rätt?
Det var nåt han sa när Rosie åkte.
Om att vi var ensamma, och att vi skulle nöja oss med det.
Det har alltid varit likadant för oss.
Under hela resan med IVF-behandlingar och fosterbarn.
Oron som lurar under ytan att vi behöver nåt mer för att känna lycka.
Att vi kanske inte räcker till för varandra på egen hand.
Och det här är det bästa sättet att visa honom-
-att allt jag behöver är honom.
Vid min sida och håller min hand.
Det här är den bästa julöverraskningen nånsin.
Det blir det om alla gör sitt jobb. Så, alla lådor är i köket.
Du måste få dit dem innan klockan fyra.
Häng upp Stängt-skylten utanför innan du går.
Mamma, du måste vara på tågstationen innan kl. 14.30.
-Du ska hämta den här personen. -Han ser trevlig ut.
Det är han. Ta hit honom.
Om Humphrey kommer in måste du gömma honom.
-Gömma honom? Var? -Använd din fantasi.
Det finns plats i förrådet.
Har han nåt emot att vara i förrådet?
Gör bara vad du måste. Humphrey får inte se honom.
-Vet alla vad de ska göra? -Ja.
Heja, Team Martha!
Så mycket för att Shipton Abbott var Devons dolda pärla.
Här finns slödder, precis som överallt.
Jag skyller på föräldrarna.
Korsa två idioter. Vad får man?
Överraskning! En till idiot.
Var du hemma när larmbolaget ringde och sa att det hade varit inbrott?
Nej, jag var hos en vän i Polmarron.
-Vilken tid? -Runt 01.30.
Vilket sent besök.
De hade fest. Jag lovade att komma efter baren stängde.
-Man ser att dörren har brutits upp. -Ja.
Får jag fråga vad som stals?
Jag skulle till banken imorse. Veckans intäkter hittills. Kassan.
Jag har inte lagt ihop allt, men jag gissar på över 10 000 pund.
Det är mycket kontanter.
Det är jul, så folk spenderar mer. Vi har mer kontanter än vanligt.
-Får vi gå in och titta? -Ja.
-Är det skador nån annanstans? -Nej.
-Kontoret? -Nej.
-Var tog de pengarna från? -Från lådan under kassan.
Brukar du ha så mycket pengar i baren över natten?
Ibland. Det beror på när jag kan komma till banken.
Vatten.
-Men det är vinflaskor. -Nån spillde väl vatten på baren.
Är det Roberts dricksburk för välgörenhet?
Ja. Tar det här lång tid? Är vi klara snart?
Jag måste städa, så jag kan öppna.
En fråga. Vem mer vet att du har kontanter här över natten?
Ingen. Nej, vänta. Robert. Robert visste.
Jag minns att han frågade om jag hade varit på banken eller inte.
Jag tror inte att det har nåt med Margos brorson att göra.
Nej. Vi kollar var han var igår kväll efter baren stängde.
Och kolla upp den där festen i Polmarron också.
Uppfattat.
...innan världen vaknar kommer våtmarkerna till liv.
Dessa livfulla ekosystem är de mest mångfaldiga...
Varsågod, vännen. En god nybryggd kopp te.
...och nödvändiga för naturens sköra balans.
Okej, tack. Hej då.
Så jag pratade med Terry Finchs vän i Polmarron.
Han bekräftar att Terry kom dit strax efter midnatt.
Han var med honom när han fick samtalet från larmbolaget-
-om inbrottet strax efter 01.30.
Han tog en taxi till vinbaren, eftersom han hade druckit.
Jag bekräftade med taxibolaget att de hämtade honom i Polmarron-
-och körde honom till baren. Polisen var redan på plats-
-och bekräftade att inbrottet skedde kl. 01.30.
-Så vi kan utesluta Terry Finch. -Det verkar så.
Jag hittade ingen klisterborttagning nånstans.
Man skulle kunna tro att jag bad om enhörningsbajs.
Jag var tvungen att åka till industriområdet.
-Du kan inte bara lämna honom där. -Vad annars kan jag göra?
Jag vet inte, men det här är en polisstation.
Vi sitter här och diskuterar fall.
Jag måste bara få av hans huvud, sen kör jag hem honom.
-Kan du inte bara skära av det? -Nej, han hyrde den. Det går inte.
Han la en handpenning på 100 pund mot eventuella skador.
Skynda dig!
Kelby? Kan du kolla kamerorna från huvudgatan igår kväll?
Ungefär mellan midnatt och klockan två på natten.
Vad letar jag efter, chefen?
Alla i närheten av Fishers vinbar runt halvtvå på natten.
Enheten som undersökte inbrottet skickade en rapport.
-Den är i din inkorg. -Tack, Margo.
Och Grinchen har skickat en full rapport om vad som stals.
"Cirka 11 000 pund i kontanter."
"Plus innehållet i Roberts välgörenhetsburk."
Den hade ett stort klistermärke som sa att det var för välgörenhet.
-Och det är jul. -Det är riktigt illa.
Några ledtrådar om fotot?
Jag sökte på nätet, men fann inget, så jag skickade det till IT.
Vi får se om de har mer tur.
-Och systern? -Återigen, inget än så länge.
Jag väntar fortfarande på rapporterna om försvunna personer.
Men jag har kammat noll med röstlängder, vårdhem-
-och skyddat boende inom en radie på åtta kilometer.
Vi har nått en återvändsgränd.
Vi kanske borde ge det till socialtjänsten.
Vi fortsätter försöka tills de kommer hit.
-Tänker du inte ens förvarna honom? -Nej.
Han börjar bara oroa sig, och då gör han sönder saker.
Jag är omgiven av flaskor, så det får inte hända.
-Se bara till att allt är klart. -Det kommer det att vara.
Hej. Tack för att du ringde tillbaka.
Hur kan en person prata i telefon så mycket?
Det är upptaget varje gång jag ringer.
Hon kanske är upptagen.
Jag har inget om Fishers vinbar.
Det finns ingen övervakningskamera i gränden.
Några förbipasserande på framsidan strax efter midnatt.
Sen inget förrän polisen dök upp strax efter kl. 01.30.
-Sen kom en taxi. -Det är Terry Finch.
Stå still.
Behöver vi fortfarande prata med Robert och se vad han gjorde?
Varför?
Ni tror väl inte att han var inblandad?
Självklart inte.
Det är bara en del av utredningen. Att utesluta folk.
Vet du var vi kan hitta honom? Margo?
-Det bränner! Försiktigt! -Lugna dig.
Jag har tre jobb.
Jag gör morgnar här, hemleveranser på eftermiddagen-
-och Fishers fyra kvällar i veckan.
Kan du berätta var du var igår kväll-
-efter du lämnade baren fram till kl. 01.30.
Jag var hemma.
-Kan nån intyga det? -Tja... Nej.
Laura bor hos sin mamma med flickorna.
-Är Laura din fru? -Ja.
Är det sant att de även tog välgörenhetspengarna från baren?
-Ja, det stämmer. -Vem skulle göra nåt sånt?
Minns du att du frågade Terry Finch igår om han hade varit på banken?
Nej. Eller ja... Ja, det gjorde jag nog.
-Får jag fråga varför? -Nej, ingen anledning.
Jag måste bara täcka baren om han går till...
Ursäkta, men är jag i trubbel?
Nej, inte alls. Det är bara rutinfrågor.
Kan du gå igenom ditt skift igår, med början efter vi gick?
Ja. Jag hade fullt upp.
Mr Finch anställer inte mer personal.
Han säger att nedskärningar får oss att se bra ut på huvudkontoret.
Och du märkte inget ovanligt?
Nej, vi hade tre bokade fester.
Vi tog sista beställningen strax efter ni gick.
-Och sen gick de flesta. -Vilken tid var det?
Det var nog tomt cirka 23.30.
Jag torkade av borden och baren.
Jag la... Tack.
Jag la de tomma flaskorna i en låda som skulle hämtas nästa morgon.
Och tömde soporna bakom baren.
Jag brukar ställa ut soppåsarna på baksidan-
-men mr Finch sa åt mig att gå hem, så...
Jag gick cirka 23.45.
-Såg du nån utanför efter du gick? -Nej. Det var tomt.
Vänta lite.
Det var en galning i en snögubbekostym. Japp.
Är du säker på att vi inte kan ta av huvudet än?
Tydligen inte.
Limmet måste mjukna i 20 minuter till.
Och vi kan inte skära av det för då förlorar han handpenningen.
Förlorar...
Okej. Så du var på en fest?
Ja, hos en kompis. Hans flickväns födelsedag.
Maskerad.
-Hur vet du det? -Jag är kriminalare.
På vägen hem går du genom gränden bakom butikerna på huvudgatan.
-En genväg. -Okej.
Såg du nån? Särskilt nån bakom Fishers vinbar.
Jag tror att jag såg en kille ta ut soptunnorna.
-Vilken tid? -Kanske strax före midnatt.
-Sen var det ett gäng ungar. -Ungar?
Ja, tio stycken på cyklar.
Alla började driva med mig, uppenbarligen.
-Hur gamla? -Jag vet inte. 15-16 år.
Hur som helst, de började knuffa runt mig.
Sen sa en av dem: "Kasta honom i soptunnan."
Så de gjorde det.
-Kunde du inte ta dig ut? -Jag var dyngrak då.
Dessutom var det förvånansvärt bekvämt där.
Jag minns inget efter det.
Okej. Inspektören?
Vad tänker du på?
-Den här träflisan vid brottsplatsen. -Från bakdörren.
Ja, men den syntes bara efter sopgubbarna tog soporna på morgonen.
Minns du? De tömde dem medan vi var där.
-Och? -Så...
Det måste betyda att flisan låg under påsarna.
Men hur är det möjligt?
När vår snögubbe såg Finch ställa ut påsarna innan han gick för kvällen?
Det går inte ihop.
Vi vet att inbrottet skedde kl. 01.30, eftersom larmet gick då.
Precis.
Örnen har landat.
Jag... Vi... Vi tänkte att du kanske var hungrig.
Det är skinka och ost.
Är det skinka och ost?
Om du inte gillar det kan vi byta det mot nåt annat.
Ingen brådska. Säg bara till mig.
Har ni hittat Louise?
Nej, David. Inte än. Men vi letar, okej?
-Jag saknar henne så mycket. -Vännen...
Vi vet att du gör det. Bli inte upprörd.
Vår kommissarie letar efter henne, och han är fantastisk.
Bingo! Det var IT. De hittade en matchning till bilden.
Den är från tidningen Tavistock Chronicle.
En artikel om amatörteaterns tågmord.
-De fotade dig på stationen. -Ingen aning.
-Det är definitivt samma bild. -Bra.
Då fokuserar vi på Tavistockområdet och ser vad vi hittar.
Uppfattat.
-Var stilla. -Ja, men min hud har fastnat.
Allesammans, det här är Seb Branagh.
-Hej, Seb. -Tack och lov för det.
Tack ska ni ha. Jag trodde aldrig att jag skulle komma ut.
David blev lite upprörd och började prata om sin syster igen.
-Men han har lugnat ner sig lite. -Stackaren.
-Hej, polarn. -Läget?
Kelby visar dig var badrummet är.
-Så du kan ta av resten. -Toppen. Tack.
-Ursäkta mig. -Går det bra?
Jag bad Tavistockpolisen och stadsfullmäktige om mer information.
Så, vad tror du? Ungdomarna på cyklarna?
Nej.
Det låg tre-fyra flaskor Pinot Grigio krossade på golvet, inga fler skador.
Det fanns inga tomma ölburkar.
Inga vitsiga kommentarer eller bilder av genitalier på väggarna.
Kontoret var orört. Nej, det var inga tonåringar.
Jag tror att det var nån som visste att pengarna var där-
-och var de fanns.
-Robert? -Så ni tror att Bobby var inblandad?
-Nej. -Jo, det gör ni.
Jag ser det på era miner.
Vi försöker bara ta reda på exakt vad som hände.
-Men Bobby är misstänkt. -Nej! Ja.
Men bara tills vi utesluter honom.
Jag är ledsen, Margo. Vi gillar det inte heller.
Men vi måste göra vårt jobb.
Han är den ende som visste om att pengarna var där över natten.
Och han har tre jobb, så vi vet att han har ont om pengar.
Och jag har känt honom i hela hans liv.
Han skulle aldrig göra nåt sånt.
-Det är säkert sant, men... -Det finns inga men.
Den pojken går till barnavdelningen varje jul för att ge dem presenter.
Tror ni verkligen att han skulle stjäla sina egna välgörenhetspengar?
Och ja, han har tre jobb.
Eftersom han är en hårt arbetande grabb-
-som försöker försörja sin familj, inte en tjuv!
Margo?
Lycka till med det.
STÄNGT
-Är allt okej? -Ja, lådorna är i bilen.
-Är mamma tillbaka? -Ja, hon är i köket och gör en macka.
-Du har väl inte ångrat dig? -Tänk om han hatar det.
Det gör han inte. Han kommer att älska det.
-Tror du? -Jag vet det.
Då ska jag titta till vår gäst.
Chefen? Tavistockpolisen.
Inga saknade personer den senaste veckan.
Okej, men jag tror ändå att vi är i rätt område.
Kontakta vårdcentraler och socialtjänsten-
-och se om nån av dem har en patient vid namn David eller Louise Haleton.
Uppfattat.
Jag är...ledsen att jag skrek.
-Jag blev lite arg. -Det är förståeligt.
Men jag står för det jag sa. Min Bobby är ingen tjuv.
Kelby, fick du hem din snögubbe?
Seb? Ja, och jag fick träffa hans nya flickväns föräldrar.
De misstänkte ingenting.
Han hade utslag på halsen-
-men han sa att det var för att han var nervös för att träffa dem.
Smidigt.
Antagligen värmeutslag från dräkten. Han måste ha smält därinne.
Det är som skämtet från igår kväll.
Vad kallar man en gammal snögubbe? Vatten!
-Is! Där har vi det! Smältande is. -Förklara.
-En tom chipspåse. -Vad? Nej, förlåt.
Om den här träflisan hittades under soppåsarna-
-på baksidan av Fishers vinbar, så måste dörren ha brutits upp-
-innan de sattes ut av Terry Finch strax före midnatt.
Men det är inte möjligt-
-eftersom vi vet att inbrottet skedde en och en halv timme senare.
Tänk om det inte var så?
Tänk om allt arrangerades för att se ut som ett inbrott?
-Av vem? -Terry Finch.
Ja! Förlåt.
Men om Finch arrangerade allt det här själv-
-hur kunde larmet utlösas kl. 01.30 på morgonen-
-när vi vet att han var 16 km bort i Polmarron?
Exakt som i sången från min ungdom: "Ice Ice Baby". Is!
Minns du vattenpölen på baren?
-Vad är det med den? -Jag tyckte att det var konstigt då.
Det var trasiga vinflaskor, så hur kunde det vara vatten?
Robert sa att han torkade av baren innan han gick.
Han sa också att han tömde soptunnan bakom baren.
Ändå låg det en plastpåse i den.
Okej, nu hänger jag inte med.
Jag såg en liknande påse på julfesten.
Ursäkta mig.
Men man förväntar sig väl att se en påse is bakom en bar?
Ja, men om Robert tömde soptunnan som han sa-
-och jag har ingen anledning att tvivla på honom.
Varför var den där på morgonen?
Tack. God natt.
Jag tror att det gick till så här.
-Jag gjorde ditt jobb ikväll. -Förlåt mig.
Skärp dig, annars måste jag ta in nån annan.
Säg inte så. Mr Finch, ni vet att jag behöver det här jobbet.
Du kanske borde tänka mer på dina barn-
-och mindre på att fjäska för kunderna.
Det är jul. Jag vill bara att alla har kul.
Jag sa ju att julen är för idioter.
Jag är bara intresserad av hur mycket de spenderar.
Så mindre småprat och mer service.
-Uppfattat? -Japp. Uppfattat.
Jag tror att Robert följde order.
Efter han städade baren tömde han soptunnan.
-Låt dem vara. Jag tar dem. -Det är okej.
Låt dem vara. Jag tar ut dem. Jag gör det själv, som allt annat.
Gå hem. Jag är trött på att se dig.
God natt, mr Finch.
Så fort Robert hade gått gick Finch direkt ut genom bakdörren.
Och därför hamnade träflisan i gränden före soppåsarna?
Det är det enda logiska.
Bjällerklang, min dräkt stinker, och jag mår jätteilla
Upp med hakan. Det är jul!
Åh, vad kul det är att...
-Spana in den här snubben. -Okej, ungar.
Vi slänger honom i soptunnan!
Det fanns inga skador nån annanstans, ingen hade sökt igenom kontoret.
Så vår tjuv måste ha vetat var pengarna fanns.
Men det här? Det här var den smarta biten.
Is tinar i en förutbestämd takt-
-vilket gör den till den perfekta timern.
Så när isen smälter faller flaskorna.
-Och utlöser larmet? -Precis.
När Terry Finch kom till vinbaren var polisen redan där och hade hittat-
-den trasiga bakdörren och de trasiga vinflaskorna på golvet.
Det såg ut som ett inbrott.
Och när Terry kom dit tog han ispåsen från baren-
-och slängde den i soptunnan.
Men glömde att torka bort den smälta isen på baren.
Precis.
-Så det var inte Bobby? -Nej, det var det inte.
Jösses. Tack, Margo.
Kelby, haffa honom.
Tavistocks socialtjänst.
De har anmält en boende i vårdhemmet, David Haleton, som saknad.
Han var inte på sitt rum när hans vårdare kom in imorse.
Hans syster nämns inte-
-men hans dotter och svärson är på väg för att hämta honom.
Ja!
Så han får tillbringa julen med sin familj.
Bra jobbat, allihop.
Kelby ringde. De grep honom. Och Margo kollade upp honom.
Han fick sparken från sitt förra jobb-
-för hasardspel med företagets kreditkort.
Jag förstår. Så han var spelberoende.
Och hans tur tog precis slut.
Hej. Jag heter Humphrey. Det här är Esther.
-Är han din pappa? -Vi har varit så oroliga hela dagen.
-Jag förstår det. -Var hittade ni honom?
Han hittade oss. Han satt på trappan när jag kom in imorse.
-Ska vi träffa Louise nu? -Inte än, pappa.
Vi måste få hem dig. Alla är oroliga för dig.
Han har pratat om sin syster hela dagen.
Jag är ledsen. Vi ska ta hem honom. Ni måste ha viktigare saker att göra.
Inte alls. Får jag bara fråga en sak?
Han hade ett foto av mig i fickan.
Du råkar inte veta varför?
-Är du Humphrey Goodman? -Ja, det är jag.
Pappa, kan du sitta med Keith en stund?
Jag kommer strax.
Visst.
Du är okej här, pappa.
Pappa och hans syster Louise var adopterade.
De förlorade sina föräldrar när han var sju år.
De skulle komma till samma familj-
-men omständigheterna förändrades, och de skildes åt.
Han letade efter henne under åren-
-men alla försök var bara en ny återvändsgränd.
Så han la locket på och gick vidare med sitt liv.
Det blev den outtalade saken som...
Sen började han bli sjuk och fick diagnosen demens.
När hans minne började försämras började han prata om Louise igen.
Det var som om av allt det han hade i livet-
-var hon det han mest fruktade att glömma.
Så vi bestämde oss för att försöka igen.
Vi stötte på samma återvändsgränder, men den här gången hittade vi henne.
Pappa var så glad.
Vi spårade henne till Gloucester, där hon adopterades av ett par-
-på julafton 1968.
De ändrade hennes namn till deras, så hon blev Louise Briggs.
Men sen flyttade hon, och vi tappade bort henne.
Men sen hittade personerna som köpte hennes gamla hus i Gloucester-
-ett gammalt kontoutdrag daterat runt tiden då hon flyttade.
Det visade att hon gjorde ett uttag från en bankomat i Shipton Abbott.
Ursäkta, men jag förstår fortfarande inte-
-varför David skulle ha ett foto av mig i fickan.
Vi visste inte vad vi skulle göra härnäst-
-så vi pratade med pappa om att anlita en privatdetektiv efter nyår.
Nån från Devon som kunde hjälpa oss att hitta henne.
Pappa såg din bild i tidningen och tyckte att du såg trevlig ut.
Så han tänkte ringa dig och be om din hjälp.
Han minns inte vad han åt till frukost.
Men han minns vilken låt som spelades på radion dagen de hämtade Louise.
Det är som om han är fast i det ögonblicket.
Och smärtan är lika verklig nu som den var då.
Då så, allesammans. Kolla upp namnet Louise Briggs.
Stadshus, socialtjänsten, polisens databas-
-och alla andra register som ni kan komma in på.
Lokala skattemyndigheten, passkontoret, trafikkontoret.
Lokala klubbar och organisationer. Hon måste få sin pension nu.
-Kolla om det ger nåt. -Uppfattat.
Borde vi göra såna här kontroller?
Ja, det borde vi, inspektören, av två väldigt goda skäl.
För det första är det en utredning om en försvunnen person.
-Även om de inte är försvunna längre? -Tekniskt sett, ja.
-Och för det andra? -Det är jul.
Martha ringde. Hon sa att hon är på vingården och beställer varor.
Kan du hämta henne där? Och kom inte för sent.
-Vad är klockan nu? -Den är 16.35. Du har 25 minuter.
Okej, då rappar vi på!
STÄNGT
Haleton. H-A-L-E-T-O-N. Fast det är hennes födelsenamn.
Hon blev senare Louise Briggs.
Har vi något annat listat under namnet Louise Briggs?
Nej, det är all information vi har.
Kan vi jämföra hennes födelsedatum med nåt annat?
Vi vet bara att hon lämnade Gloucester för fyra år sen-
-och kom till Shipton Abbott, eller nånstans i det här området.
Låt mig se om jag kan hitta det. Jag återkommer. Tack.
De behöver ett försäkringsnummer.
-Det är bäst att du går. -Fem minuter till.
Okej, tack för att ni försökte. Hej då.
Inget.
Ursäkta?
Men hennes adoptivnamn var definitivt Louise Briggs.
Finns det en adress i registret?
Gärna.
Du har mitt nummer. Tack, Jess.
En Louise Briggs gifte sig i rådhuset i Painton för fyra år sen.
Hon uppgav sitt tidigare namn som Haleton.
-Så det är hon? -Det måste det vara.
Hennes gifta namn är Branagh. Men de fann inte hennes adress.
De kollar upp det, men de kan inte garantera att det blir idag.
-Branagh. Jag har hört det nånstans. -Ja.
-Snögubben Seb! -Ja. Självklart.
-Gå bara. Vi tar det här. -Nej, jag...
-Gå! -Ja, okej.
Okej, vi ringer Seb.
JUL GENOM ÅRTIONDENA
Kom in.
Hon borde vara här nånstans.
-Hej, raring. -Hej, Lou. Det här är min styvmamma.
-Louise, det här är Esther och Margo. -Hej.
Vi är från Shipton Abbott-polisen. Det är inget att oroa sig för.
Jag låter Margo förklara allt.
Louise, vi tror att du hade en äldre bror-
-som du separerades från...
SHIPTON ABBOTT VINGÅRD
Jag är här!
-Hej. -Du är sen.
-Vad händer? -Vi ska gifta oss.
-Vad? -Kom igen!
Han är här.
Herregud.
-Ska vi verkligen gifta oss? -Jag sa ju det.
Ja, men jag trodde att det var en metafor.
-För? -För nåt annat.
Du vill väl fortfarande gifta dig?
Ja, självklart.
Men varför hålla det så hemligt?
För det har gått fel varje gång vi har försökt att planera det.
Så jag tänkte att jag ordnar allt i smyg.
Efter Rosie lämnade oss ville jag visa dig-
-att hur svårt det än var att förlora henne-
-så var det okej, eftersom jag fortfarande har dig.
-Och du räcker. -Du också.
-Ska vi gifta oss då? -Ja tack.
Du måste byta om.
Och jag glömde nästan.
Jag har hittat en bestman också.
Jösses! Polischefen?
Så trevligt att ni kunde komma, kommissarie Goodman.
Han är här.
Vill du ta över nu?
Pappa. Titta där borta.
Det är Louise.
Åh, David.
Tänk att ni kom hela vägen hit för min skull.
Det gjorde jag inte.
Jag var i Storbritannien och hälsade på min dotter.
Det var ett lyckligt sammanträffande.
Tack ändå, sir.
-Eller kan jag kalla er Selwyn? -Nej.
Självklart.
Hej.
Vänta!
-Vi hann. -Precis i tid.
Vi är här idag för att bevittna vigseln mellan Humphrey och Martha-
-som inte börjar ett nytt liv tillsammans-
-utan bekräftar sin tillgivenhet till varandra.
Minns du vårt hus?
Mitt sovrum låg bredvid ditt.
Det stämmer.
Att vårda och respektera varandra under hela våra liv tillsammans.
Humphrey? "Jag ger dig denna ring"
Just det.
Var är den?
Prata sinsemellan. Hittade den.
-Hur sa? -"Jag ger dig denna ring"
"Som en symbol för vår kärlek, tillit och äktenskap"
Jag ger dig denna ring
Som en symbol för vår kärlek, tillit och äktenskap
"Jag lovar att ta hand om dig över alla andra"
"Och ge dig min kärlek, min vänskap och mitt stöd"
Jag lovar att ta hand om dig över alla andra
Och ge dig min kärlek, min vänskap och mitt stöd
Andra fingret.
-Andra fingret. -Nej, ringen på andra fingret.
Förlåt. Jösses.
-Andra fingret. -Ja.
"Och att respektera och vårda dig för resten av våra liv tillsammans"
Och att respektera och vårda dig för resten av våra liv tillsammans
Och nu, en kort uppläsning av bestmannen, Selwyn.
"Vem kan säga vad kärlek är?"
"Från det fladdrande hjärtat som ser ett saknat ansikte"
"Till den tårfyllda, andlösa smärtan av en kärlek"
"som bara hittas i ögonblicket"
"Eller en kärlek som talar om blodsband"
"Om ett band som inte kan brytas"
"Om ett ljus som aldrig kan dämpas av motgångar"
"Vem kan säga vad kärlek är?"
"För kärlek söker ingen ynnest, inte heller ett godkännande"
"Den söker ingen titel, varken beröm eller belöning"
"Kärleken bara är"
"Kärleken klandrar aldrig, förlåter alltid"
"Och kan inte försvagas av avstånd eller avta med tiden"
"Kärleken är det som finns kvar när allt annat överger en"
"Vem kan säga vad kärlek är?"
"Bara ni, för bara ni vet"
Och efter att ha förklarat sina löften för varandra-
-och genom bytet av ringar-
-kan jag med glädje förklara att Humphrey och Martha-
-nu är man och hustru.
-Grattis. -Archie...
Tack. Det här är perfekt.
-Värt allt hemlighetsmakeri? -Definitivt.
Alla hemliga möten var lite som förr i tiden.
Sluta! Jag är en gift kvinna.
Och jag är så glad för din skull.
Det är så synd att han inte kan hitta nån.
Jag menar, han är stilig, rik, överdrivet generös.
Han gör sitt eget vin. Det borde finnas en kö runt byggnaden.
Men jag måste medge att din klumpige, irriterande, socialt tafatta-
-men ändå förtjusande drasut till make också är ett riktigt kap.
Ja, det är han.
Kommissarien, vi utbytte bara lite iakttagelser.
Vilken skrämmande tanke.
Ni verkar ha tagit med er alla era irriterande egenskaper från Karibien.
Men även er briljans.
-Grattis. -Tack, chefen.
-Polischefen. -Det var ett sant nöje.
Tack för att ni kom. Och ni läste så vackert.
Jag vet inte hur du lyckades övertyga henne att gifta sig med dig.
-Du är en lyckligt lottad man. -Ja, det är jag.
-Ursäkta mig. -Självklart.
Kommissarie Wilson.
-Dave och hans syster. Hur gick det? -Vi hittade henne.
Hon gick med på att träffas. De är tillsammans nu.
Det var fantastiskt.
-Så hon var släkt med snögubben Seb? -Ja, hon var hans styvmamma.
Grattis, allihop. Bra jobbat. Ni är fantastiska!
Ja, det är vi.
Vi borde belöna oss själva med ett glas till.
-Ja. -Bra idé. Kom igen.
-Chefen? -Ett ögonblick.
-Är allt som det ska, sir? -Det var den nya kommissarien.
Han jobbar på ett fall i Saint Marie.
Men det verkar finnas kopplingar till Storbritannien-
-som han vill att jag ska undersöka medan jag är här.
Ursäkta, Selwyn, får jag stjäla min man?
Varsågod.
Tack, sir.
Tack.
-Tack. -Okej?
Jag ska titta på tårtan.
-Vilken ursäkt som helst. -Ursäkta?
För att stå bredvid mig.
-Hällde du den i en krukväxt? -Önsketänkande.
-Verkligen? -Ja.
Ett, två. Två, ett, två. Ja, det är toppen.
Det kanske det är.
God kväll, mina damer och herrar. Vi är Bellowhead!
-Sluta. -Du kan inte fortsätta fly.
Mamma, kom! Bandet har börjat.
Vi gjorde det äntligen!
Förlåt, den här.
Ja, det gjorde vi.
-Lycklig? -Mycket.
Det spelar ingen roll om du är det eller inte.
Nu kommer du inte undan. Du är fast med mig.
Det är det enda stället jag nånsin har velat vara på.
-God jul, mrs Goodman. -God jul, mr Goodman.
-Hallå där! -Kom igen, sir! Nu dansar vi.
Grattis, Humphrey!
Gratulerar, mr och mrs Goodman!
Översättning: Eva-Marie Evans Iyuno