Jmenuje se Siréna.
Podle mořské příšery z řecké mytologie.
Z ničeho nic zazní nádherný hlas, který se donese k plujícím lodím.
Námořníci, uchváceni jejím hlasem,
zabloudí a klesnou ke dnu oceánu.
Každému, kdo na Sirénu narazí, je souzena smrt.
To znamená, že láska vás přivede blíž ke smrti.
To není příběh pro plavbu po moři.
Logo Starbucks.
To je Siréna.
Já piju kafe jen z Doutor Coffee.
Řekli mi, že kapitán je přísný.
Minulý měsíc ho vyhodili za šikanu na pracovišti.
Nový kapitán je…
Zdravím. Co je dneska k obědu?
- Pizza a kuře? - Kuře?
Prosím.
Dobře.
Ten pořad se jmenuje Devět metod brilantních žen.
Díky za váš čas.
Je mi potěšením.
- Cože? Ta reality show? - Můžeme začít.
Ona v ní bude?
Jaká je vaše první metoda?
Mám pravidlo nikdy neváhat,
protože to je my way.
Její „my way“?
Váhání vám brání v růstu.
Začínám být nervózní.
Abychom si obohatili životy a byli kreativní, každý z nás musí…
Pane Ubukato.
Pane Ubukato. Host zase dělá potíže.
Chápu.
Je tamhle.
Co se to děje? Musím si zavolat.
Je pan Ubukata spolehlivý komorník?
O spolehlivost nejde. Podstatné je,
že je vynikající hromosvod.
Moc nás to mrzí.
Hej.
Na kolena.
Upřímně se omlouváme.
Moment.
- Nehýbej se. Zůstaň tam. - Ano, pane.
Páni, mám signál.
- Ani hnout, slyšíš? - Ano, pane.
MÁMA
Mami.
Takže.
Hádej, kde jsem.
Neskličuje vás to?
Pane Ubukato, nemáte žádnou hrdost?
Hrdost?
Je v pořádku.
S hrdostí si nemusí lámat hlavu.
Nevnukněte mému hromosvodu takové nápady.
Za klid a bezpečnost na lodi se platí.
Jen tak dál.
Prosím.
Obávám se, že tady není dovoleno chodit v plavkách.
Moc se omlouvám.
Kde jsme?
Dovolte mi vás odvést do vaší kajuty, pane.
Je tady zima.
To nás moc mrzí.
Jaká je tu teplota? Jako by tu bylo 13 stupňů.
Moc nás to mrzí…
Omlouvám se!
- Moc mě to mrzí! - Teď to nemůžu sníst!
Kanato.
Můžeš to vzít?
Jistě, slečno.
Upřímně se omlouvám.
Vítejte.
Jsem Edward.
Jsem opravdový.
Čekárna je tímto směrem.
- Je z rodiny Kurumových. - Rodina Kurumových?
Rodina ředitele asociace Kjúho, té medicínské korporace.
Je to doktor?
Vy ho neznáte?
Doktor Sohei Kuruma, praotec lékařského světa?
Jeho syn je šéf nemocnice Kuruma
a to je jeho žena.
Starejte se o ně dobře.
Ano, pane.
- Lahůdka, že? - Je to skvělé.
- Bonsoir. - Bonsoir.
Vítejte na večírku.
Vyberte si kartu.
Dobře.
- Neukazujte mi ji. - Dobře.
Zapamatujte si ji.
Mohu?
Edwardova
magie.
- To je tvoje karta! - Úžasné!
- Páni! - Ohromné!
Užijte si večer.
Děje se něco, pane?
Jste starší než já.
Proč tak mluvíte? Jsem jen dítě.
Mám tu čest sloužit na této lodi jako komorník.
Čest?
Udělal jsem z vás komorníka já?
Omlouvám se, pane…
Moje máma je hospodyně.
Jsem tu, abych se staral o dceru rodiny. Nejsem skutečný host.
Každý, kdo má lístek, je naším hostem.
Všichni kolem vás jsou tak sobečtí.
Jste vážně šťastný, že takhle žijete?
Pane, při vší úctě…
Přestaňte být tak zdvořilý. Jako byste si držel odstup.
Tak jo.
To je lepší.
Víš,
mám někoho, s kým můžu být sám sebou.
Podívej.
Znáš ji?
Je to meteoroložka.
Zítra se nalodí v přístavu Jokohama.
Abych řekl pravdu,
hned po téhle plavbě se vezmeme.
Já vím, jo, je to fantastické…
Přál bych si…
aby se tahle loď potopila.
Pane?
Šachmat.
Vyhrála jste.
Nikdy vás neporazím, slečno.
Jsi v tom příšerný, Kanato.
Zahrajeme si znovu?
Ano.
Celý svůj život
jsem ti oddán, otče.
Tak proč není mé jméno ve tvé závěti?
Paní Sakumotová.
Ano, pane.
Vy ho svádíte.
Necháváš ji, aby tě sváděla.
Hej. Aspoň mi ukaž svoji závěť.
Až zemřu,
všechno moje bohatství připadne vám, paní Sakumotová.
Ale co váš syn?
Víte…
Chci jít do nebe.
WAKABA: PROMIŇ, MÁM NALÉHAVOU PRÁCI. NEMŮŽU PŘIJÍT.
Tady Wakaba Funabašiová. Prosím, zanechte vzkaz.
Ahoj, to jsem já. Dostal jsem tvoji zprávu.
To nic. Práce je práce. Co naděláš, že?
Tak se asi uvidíme za 45 dní…
Můžete mi věnovat pozornost, prosím?
Nyní můžete nastoupit na palubu.
To nic. Prostě to udělej.
Ano. Správně. Udělej to.
To je skvělý! Jako na Ibize!
Hele! Úplně jako na Ibize!
- Paráda! - Není to super?
- Fakt super! - Krása!
Co se to děje?
Nemůžu uvěřit, že sem pustí takové prosté lidi!
Počkat! Ne!
Jeden host se ještě neubytoval.
Slečna Čizuru Bandžakuová.
Chápu.
Madam?
Madam, můžete se zaregistrovat?
Madam?
Je mi to strašně líto, madam.
- Madam? - No, já…
- Promiňte. - Nejsem host.
Promiňte.
Madam.
Myslím, že se na této lodi
nachází tato osoba.
Slečna Wakaba Funabašiová. Kde má pokoj?
Madam.
Počkejte, prosím.
- Madam. - Ano, pardon. S dovolením.
Prosím, omluvte mě, madam.
Vy slečnu Wakabu Funabašiovou znáte?
Ne tak docela.
SUGURU UBUKATA KOMORNÍK, JAPONSKO
Pan Ubukata?
Ano, jsem pan Ubukata, komorník.
Jste přítel Wakaby Funabašiové.
- Cože? - Že ano?
Kde má Wakaba Funabašiová pokoj?
Není na palubě.
Kvůli práci to nestihla.
Smím-li se zeptat…
Dostali mě.
Co prosím?
Vystoupím.
Musím vystoupit. Vystupuju!
- Madam? - Musím jít.
Odcházím. Nechte mě vystoupit.
Opouštíme přístav.
Pane komorníku.
Ano?
Uvědomujete si, proč vaše přítelkyně na palubě této lodi není?
- Kvůli potížím v práci. - Ne.
Vaše přítelkyně je právě teď s jiným mužem.
S někým vás podvádí. Necháte to tak?
Promiňte, máte důkaz?
Má poměr s mým přítelem.
Podvádějí nás.
Musíme je zastavit.
Madam?
Madam! Promiňte.
Prosím, madam!
LÁSKA V TEMNÝCH VODÁCH
Tudy.
Dáte si?
Ať vám chutná.
Něco k pití?
Děkuji za trpělivost.
Tady máte.
Příjemnou zábavu.
Edwardova
magie!
Vítejte na párty!
Ano.
Zvlhčovač vzduchu?
Děkuji za trpělivost.
S dovolením.
Omluvte mě.
Mluvil jste se svojí rosničkou?
Bohužel nemohu odpovídat na osobní otázky.
Omluvte mě.
Smím se na něco zeptat?
Proč máte takové podezření?
Co to je?
Můj přítel a vaše přítelkyně si posílají zprávy.
Zjistila jsem, jaký má účet a heslo.
Nevědí, že to vím. Můžu číst jejich konverzace.
Tomu se říká špehování…
Je to můj přítel.
Slídit partnerovi v telefonu je něco, co by člověk nikdy neměl…
Je to naléhavé.
„Kdo dlouho hledí do propasti, toho propast pohltí.“
Možná je mou povinností ověřit, zda je vaše tvrzení pravdivé.
Chcete to vidět?
Jen pro ověření. Na pět vteřin.
Podržte to, ať se to neoznačí jako přečtené.
Děkuji.
- Scházejí se. - Že jo?
MÁM PŘÍTELE.
TAKY MÁM PŘÍTELKYNI.
Pět vteřin uplynulo.
Mám přítele.
No, taky mám přítelkyni.
Možná bychom se už neměli vídat.
Obyčejné setkání
je v pořádku, ne?
Neber mě za ruku.
Promiň.
Neomlouvej se.
Ne, chci říct…
Promiň, že ti působím bolest.
Vážně promiň.
Jsem v pořádku.
Tak se neomlouvej.
Kolik jste toho přečetl?
Až po „tak se neomlouvej“.
- A dál? - To stačí.
Dál je to zajímavější.
Zajímavější?
Jak to myslíte?
Copak vám to nestačilo?
Otevřel byste skříň, kdybyste věděl, že uvnitř je kostlivec?
- Termální lázně? - Třeba v Hakone.
Tak lázně, co?
To se mi líbí.
Jela bych ráda.
O čem to mluví?
Nejspíš plánují výlet do Hakone.
- Jednodenní výlet? - Ani nápad!
Tady Wakaba Funabašiová…
Nebere to?
Ani on nebere telefon.
To není možné!
Počkat. Střílíte si ze mě?
Požádala vás, abyste tohle natočila pro naši svatbu?
Můžete to popírat, jak chcete.
Popírejte to dál a oni pojedou do lázní.
Ano, ale…
Vraťme se hned do Japonska a zastavme je.
Už jsme vypluli.
Vám to nevadí?
Podvádějí nás.
Budou se spolu koupat.
Budou spát v jednom pokoji!
Omluvte mě.
Hluboce se omlouvám.
Obávám se, že se do Japonska vrátíme až za 42 dní.
Nemůžeme jim říct, že se něco stalo a musíme rychle zpátky?
Se 4 860 hosty na palubě je nemožné se rychle vrátit zpátky.
Jakmile loď odpluje,
už se nemůže vrátit.
Až se vrátíme, možná už budou manželé.
Madam?
Madam!
Madam.
Madam. Promiňte.
Omluvte mě. Pardon.
Madam!
Madam, kam jdete?
Požádám kapitána.
Kde je kapitán?
Madam.
Prosím, madam.
Přivedeš paní Sakumotovou?
Tu služku nepotřebuješ.
Promluv si radši se mnou.
Počkejte, prosím.
Madam!
- Madam. - Promiňte!
Hej. Ano, vy.
Ano, madam?
Pracujete tady?
Ano. Jak vám mohu posloužit?
Posloužit mi?
Počkat, to fakt? Nedochází vám to?
Nejste dost bystrý na to, abyste si všiml té katastrofy?
Vám musí pořád říkat, že jste pomalý.
Řekni mu mou oblíbenou frázi.
- „Rezervováno.“ - To mám ráda. Rezervováno.
Rezervováno. Uzavřená společnost. Avex. Ale teď?
- Sdílíme stůl. - Sdílíme.
Rozumíte, co říkám?
Moc se omlouvám, ale teď tu máme velmi rušno.
Není to váš problém?
Myslím, že můj problém to není. Co ty na to?
- Jejich problém. - Opravdu mě to mrzí.
Nemusíte se omlouvat.
Jen zařiďte, ať máme tenhle stůl pro sebe. Hned.
Cože? Vy jděte jinam.
My tu byli první.
Poslyš.
Starej se o to, kdo byl první, když stojíš ve frontě na nudle.
Vy jste nikdy nebyli v Evropě, že ne?
Jde o společenské postavení, ne o to, kdo byl první.
Od doby, co jsem v 18 šla do Velfarre, mě lidé z Avexu nenechávají čekat v řadě.
Co je Velfarre?
Co je Avex?
Velfarre je Velfarre a Avex je Avex.
Já tomu říkám nesnesitelná lehkost bytí.
Nevím, co tím myslí, ale myslím, že jsou drzí.
Hej, vy.
Hned nás zbavte pana Prosťáčka a jeho kámošky.
Nazýváte nás prosťáčky?
Nebyl jsem až tak drzý. Řekl jsem pan Prosťáček.
Nebo mám jako Francouz říct monsieur Prosťáček?
Tak už je odveďte!
Promiňte, ale…
Jste k ničemu. Zavolejte kapitána.
- Omlouvám se. - My jsme hosté.
S dovolením.
Možná byste měli zkusit být zdvořilejší.
Proč bychom měli? My jsme hosté.
Právě proto.
Víte, kdo jsou nejhloupější lidé na světě?
Ti, kteří se nechovají slušně k personálu.
Jdeme, pane komorníku.
Cože? Madam?
Omluvte mě.
Já teda hloupá nejsem.
Úžasné!
Páni, jste skvělý!
Díky.
Vítejte na párty.
Víš, jak je Rena šťastná,
že s tebou může cestovat.
Rena svého dědečka miluje.
Já nemám žádné vnouče.
O čem to mluvíš?
Rena je tvá vnučka.
Vím, že není.
Je to tvoje nemanželské dítě.
Plod tvého cizoložství.
Ta loď. Nemíří domů?
Nemůžete přestoupit na jinou loď jako na vlak.
Jste tak klidný, pane komorníku.
Musíme se postarat o 4 860 hostů, aby si mohli užít příjemnou plavbu.
Hosté jsou důležitější než vaše partnerka?
Ovšem.
Počkat, nevypadá to, že skočí?
- Prosím? - Nemyslíte?
Už vám někdo řekl, že jste pomalý?
- Před chvílí. - Měli bychom ho zastavit.
Kanato.
Kanato?
To jste vy.
Dobrý večer.
- Na shledanou. - Dobrý večer.
Na shledanou.
Musíte mít v srdci hvězdu.
Když ji budete následovat, dorazíte do svého cíle.
To je mých devět metod…
Kapitánko.
- V cestě máme nelegální rybářskou loď. - Obeplujte ji.
Deset stupňů na pravobok!
Skvělý záběr!
Podívejme.
Před kolika lety to bylo?
Na doporučení ministra k nám přišla jedna žena.
Potřebovala transplantaci orgánu.
Našel jsem dokonalou dárkyni.
Byla čerstvě vdaná.
Byl tam s ní její manžel.
Řekl jsem jim,
že operovat ji budu já.
Byli tak šťastní, že se rozplakali.
Druhý den
mi její manžel přinesl jablka, která vypěstovali jeho rodiče.
Operace byla úspěšná.
Alespoň pro osobu, která orgán potřebovala.
Ale pokud jde o manžela, který přišel o ženu…
Myslím, že nikdy nezjistil,
co z jejího těla zmizelo.
Člověk si peníze do posmrtného života vzít nemůže.
Někdy přemýšlím.
Kdybych tenkrát ta jablka snědl,
bylo by všechno lepší?
Ale to neznamená,
že bys měl svůj majetek dát služce.
Paní Sakumotová mi připomíná mou první lásku.
Má čisté srdce.
Já to věděla. Svádí tě.
Ne každý se rozhodne žít jako ty.
Vezmi svou dceru
a odejděte.
Své peníze dám paní Sakumotové.
A znovu uvidím svoji první lásku.
Půjdu do nebe.
Ale ne! Moc mě to mrzí!
Co mám dělat? Vydrž!
Moc se omlouvám!
Ne!
Děsíš mě.
Jak se opovažuješ!
Proč jdete za mnou?
Kreslil jsi oceán? V noci není nic vidět.
Chceš?
Nejsem malé děcko.
Nechci bonbóny.
Vydrž. Později.
Počkej.
Je tady výtah.
- Které patro? - Šestnácté.
- Mám na sobě rtěnku. - Počkejte!
Co?
Vypadněte.
Vy vypadněte.
Nastoupili jste poslední.
Nebyli jste nikdy v Evropě?
Je jedno, kdo byl první.
Vystoupím já.
Počkat. Nehýbejte se.
Vydržte.
Nehýbejte se.
Proto se nerada dělím!
- Páni! - Nádhera!
Jako fotka v kalendáři!
Vypadá to jako na Ibize.
Úplná Ibiza.
Připravena?
Počkej.
Hej.
- Překážíte. - Pospěš si.
Sekne mi to?
- Jo, dobrý. - Co mý vlasy?
Slyšel jste to?
Siréna…
To je jen nahraný.
Jasně. Nevyšilujte.
- Bože. - Omluvte mě na chvíli.
Pojďme se podívat.
Kdo to je?
To ne!
To nic. Pojď sem.
Je to v pořádku.
Počkat.
Hej.
To byla vražda, že jo?
- Někoho zavraždili, že? - To je jasný!
Proboha!
Ale co ta párty?
Proč teď?
Když umře teď, právník odhalí závěť.
Jestli chceš někoho zabít, musíš to udělat ve správnou chvíli.
Jaké je tajemství vaší věčné krásy?
Krásná práce mě dělá krásnou.
To je mých devět…
Promiňte. Jde o zákazníka.
Nestůjte přede mnou.
Nevidí můj obličej.
Moc mě to mrzí.
Tamhle.
Kde?
Kde je?
Kde je to tělo?
Bylo tady.
Říkám pravdu. Viděl jsem ho.
Nejen já.
Včetně mě tady bylo…
sedm svědků.
Byli jste všichni u bazénu?
Ano, byli.
Že ano?
Jo, byli jsme tam.
Stalo se něco?
Viděli jste něco neobvyklého?
Viděli jsme něco?
Něco?
Jako delfína?
Co? Jsou tu delfíni?
- Chci je vidět. - Já taky.
Chápu.
Stalo se něco?
Počkat, všichni jste to viděli, ne?
Někdo vykřikl.
Pak křičel další člověk, když spěchal pryč,
a nějaký postarší muž spadl do bazénu.
Viděli jste to?
Jasně že ne.
Nebyl to film?
Je tam velká obrazovka.
Ne, nebyl to film. Byla to skutečná vražda.
A vy všichni jste to viděli.
- Jak to jde? - Cože?
Utopilas ho v bazénu, že?
Spolkl nečekaně málo vody.
Jsi si jistý, že ji nevyzvracel?
Proč jsi tady nastavil tak nízkou teplotu?
Dokud nenajdeme závěť,
nesmí se začít rozkládat.
Viděli jsme to!
- Pane Ubukato. - Nevzpomínáte si?
Přestaňte!
Jsou to naši hosté.
Mrzí mě to.
Ne, nás to mrzí.
Kéž bychom mohli pomoct víc.
Ale nemáme tušení, o čem mluvíte, že?
Správně. Nemám tušení. Vůbec.
Nemám ponětí.
Viděli jste to, že?
Že?
- U bazénu… - Nic jsme neviděli.
Že ne?
Přijměte naši omluvu.
Promiňte mi tuto pozdní návštěvu.
Jsme tu všichni.
Otče, tuhle příhodu už jsi mi vyprávěl.
Dobrý večer.
Dobrý večer, pane.
Omlouvám se za vyrušení. Dobrou noc.
Dobrou noc.
Otec pořád žije.
Vlastně tě teď respektuju víc, otče.
Tati.
Naše plavba k Egejskému moři bude pokračovat, že?
Samozřejmě.
Takže se nic nestalo.
Můžeme se ještě jednou ujistit, že jsou všichni v bezpečí?
Hostů je přes 4 000. Chcete zkontrolovat, jestli žijí?
Tělo mohlo být hozeno do moře.
Zklamal jste mě. Myslela jsem, že jste výborný hromosvod.
Prozatím jste suspendován.
Promiňte.
Viděla jsem to.
Nejen já.
Místo vraždy viděli všichni.
Tak proč jste to neřekla?
Protože ten kluk byl v šoku.
Měl jsem být ohleduplnější.
Ale proč mlčeli ostatní hosté?
Víte proč.
Vražda by zkazila plavbu, kterou si tak užívají.
Cože?
Vybrali si výletní plavbu místo života naprosto cizího člověka.
Možná si dokonce myslí: „Proč umřel teď? Jak k tomu přijdeme my ostatní?“
Zemřel člověk.
Jak to můžou ignorovat a pokračovat v plavbě?
Lidé ospravedlní cokoli, když si to přeje jejich srdce.
Jenže
my to tak nechat nemůžeme, že ne?
Ne, nemůžeme.
Někomu vzali život. Nesmíme předstírat, že se to nestalo.
Měli bychom něco udělat.
Ano, to bychom měli.
Ale co?
Můžeme je přesvědčit.
Jak to myslíte?
Promluvíme s těmi čtyřmi svědky a přesvědčíme je, aby řekli pravdu.
Rozumím.
Tím můžeme začít.
Ano.
Moment.
Co zamýšlíte?
Co zamýšlím?
Děláte to pro zesnulého?
Nebo se chcete vrátit do Japonska a zastavit přítele?
Pro zesnulého. Samozřejmě.
Řekl vám už někdo, že neumíte lhát?
Váš motiv je sobecký…
Myslíte, že šlechetný motiv problém vyřeší?
Co to je?
Fotky hezkých míst, co dnes viděli?
Fotky, které byste poslal své holce. Ano, fotky hezkých míst, co dnes viděli.
Dva stíny.
Další fotka typická pro čerstvý pár.
Asi je po všem.
Dostal jsem kopačky.
Nemám šanci. Není možné dát se zase dohromady.
Pro vlastní dobro bych se měl vzdát.
Hej, jste v pořádku?
Moc mě to mrzí.
Děkuji vám.
Madam?
V noci je voda opravdu studená.
Proč jste se stal komorníkem?
Už na základní škole
jsem rád pracoval v zákulisí večírků a školních festivalů.
Vy se bavit nechcete?
Aby mohla být párty, někdo ji musí připravit.
Pokud se lidé opijí, musí tam být někdo, kdo se o ně postará.
Jako vedlejší postavy v romantickém filmu.
Někdy překážejí.
Třeba bývalí partneři.
Ale bez vedlejších postav není románek hlavních postav vzrušující.
Ale co láska vedlejších postav?
Nedá se nic dělat.
Když se hlavním hrdinům v lásce daří,
mají to vedlejší postavy prostě přijmout a jít jim z cesty?
Když jde o lásku, takové pochopení nikdy mít nemůžete.
A co komorník a láska?
Ne.
Každý může být hrdinou svého romantického příběhu.
Jste velmi přesvědčivá, madam.
Dobře.
Promluvme si s těmi čtyřmi hosty.
Vrátíme se do Japonska jako hlavní hrdinové.
Jdeme na ně?
Ano, jdeme na ně.
Začínám si to užívat.
- Pane komorníku? - Ano?
Tohle je místo vraždy.
Nedáme si něco k jídlu?
Dobrý nápad.
Maso, nebo rybu?
Možná si dám rybu.
Ryba, jo? Já to věděl.
Ti dva.
Jsem suspendovaný.
Teď vás nikdo nepozná.
Být bez brýlí asi nebude stačit.
Promiňte, pane.
Tohle vám asi upadlo.
Moc se omlou…
Teda díky.
Počkej, nejdřív půjdu na záchod.
Počkám tady.
Velmi podezřelé.
MOKRÁ PODLAHA KLOUŽE
Proč mě sleduješ?
Poslali tě oni? Byl to šéf?
To bolí!
Cože?
Ty jsi…
Jste v pořádku?
Promiňte, koho jste myslel tím „šéfem“?
Drž hubu.
Do toho ti nic není.
Chcete, aby vás rozsekal lodní šroub?
Nebo sežrali žraloci? Dám vám vybrat.
Přestaň, Rjúki.
Slečno Šiori.
Můj otec je šéf klanu jakuzy.
Už nemusíme předstírat.
Je lepší nechat si od nich pomoct než být neprávem podezřelí.
Víte, no…
jsem dcera někoho, koho by šlo nazvat
mafiánským bossem.
Seidžuro Hagiwara.
Šéf skupiny Hagiwara a můj otec.
On je bývalý člen naší skupiny.
- Bývalý? - Otec nám nedovolil se vzít.
Tak jsme skupině sebrali nějaké peníze a utekli.
Může za to moje neschopnost.
To neříkej.
Jsem ráda, že tu jsem.
Slečno Šiori.
Takže nemůžete zpátky do Japonska.
Proto jste o té vraždě mlčeli.
Když se vrátíme, zabijou nás.
Je pro vás mrtvej chlap důležitější než živí lidi?
- Můžeme to říct policii. - Pořád jsme jakuza.
Nechceme pomoc policie.
Promluvím s nimi já.
- Zabiju tě. - Rjúki.
Tímhle mě nevyděsíte.
Tak jo.
Řekla sis o to.
- Pane! - Rjúki.
Musím ji chránit. Takže se tě zbavím.
Přestaň, Rjúki.
Madam! Pane, prosím! Madam!
Do toho. Nepodlehnu výhrůžkám.
Pane!
Prosím, přestaňte!
Vaše tajemství neprozradíme. Slibuju.
Proč?
Jako komorník mám povinnost chránit soukromí našich hostů.
Odstupte od ní, prosím.
Nevím, jestli je to dobré, nebo ne.
Ten film samozřejmě nebyl špatný.
Ale chci být v lepším.
Chci hrát v lepším filmu.
Jak to myslíš?
Jsou jen filmy, které vydělávají, a filmy, které ne.
Chci hrát ve filmu, který mě dostane do Cannes.
Co je Cannes?
Filmový festival s cenami.
Promítají tam spoustu filmů.
Ty ten svůj můžeš promítat v Toho Cinemas.
Ne!
Lidi se oblékají do smokingů. Zapojí se do toho celý město.
Jako nějaký ples?
Přiznávám.
Tvoje filmy vydělávají peníze.
Ale děláš fakt hrozné filmové adaptace fakt skvělých komiksů manga.
Vždy tě za to zkritizují.
Takže filmy v Cannes vydělávají peníze,
ale jsou to peníze bohatých lidí, a ne obyčejných lidí.
Asi tak nějak.
Já jsem Aina Horikawová.
Dělej, co říkám, a budeš slavný.
Jasné?
Víš, že ti věřím.
Promiňte.
Přineste menu.
Sem!
Pospěšte si!
AINA HORIKAWOVÁ
Máte vybráno?
Jste pomalý!
TISKOVÁ KONFERENCE NA SVATBĚ AINY HORIKAWOVÉ
Je vdaná za někoho jiného.
Byla jsem v jejím filmu.
Cože?
Byla jsem v jednom z vašich filmů.
Cože?
Jste herečka?
Jediný konkurz, kterým jsem kdy prošla, byl na váš film.
Pak byste mi měla být vděčná.
Jaká role?
Holka, které se zasekne zadek mezi dveřmi výtahu.
Asi si vzpomínám.
Holka se zadkem, jo. A proč jste tady?
Promiňte, madam. Toto bude možná znít neslušně,
ale proč máte vy dva
takzvaný cizoložný poměr?
Taková drzost!
Omlouvám se.
Pokud tato vražda způsobí rozruch, vaše cizoložství bude odhaleno.
Lidé zjistí, jak jste oba zkažení.
Tak jste trvali na tom, že jste nic neviděli. Správně?
Pardon, zákaz kouření.
Nezapálila jsem ji. Neštvěte mě.
Tak někdo umřel. No a co?
Proč musíme naši plavbu rušit?
Nedělám nic špatného.
A víte proč?
Zákazník má vždycky pravdu!
Omlouvám se.
Neomlouvejte se, pane komorníku.
Za peníze si srdce druhých nekoupíte.
Slečno se zadkem.
Co?
Nenávidíte mě?
Nebojte. Nenávidí mě většina lidí.
Prý jsem panovačná, povýšenecká a spoléhám se na peníze.
Možná mají pravdu.
Ale něco vám povím.
Bojujete s nesprávnými lidmi.
Myslíte si, že nenávidíte bohaté.
Ale to není pravda.
Můžete si za to vy sami.
Vy, kdo nemáte žádnou sebedůvěru.
Myslíte, že chudí jsou vždy dobří a bohatí špatní?
Je to skutečně pravda?
Víte, proč jsem bohatá?
Protože tvrdě pracuju.
Richard Mille, Patek Philippe, Birkin, černá kreditka.
Vydřela jsem si je sama.
Nebudu se za to omlouvat.
Při změně klimatu a nedostatku jídla začnou lidi jíst cvrčky.
Ale já budu dál jíst maso.
Protože jsem pro to dřela. Ale vy ne.
Kdo ze svých neúspěchů viní ostatní, může hrát jen holku s velkým zadkem.
A bude jíst cvrčky. Rozumíte?
Ne.
To je mi fuk.
A vy taky. Když jste sluha, tak pracujte zodpovědně.
Vezměte tu prdelatou holku a vypadněte.
Nevypadneme!
- Zajisté. - Cože?
Omlouvám se.
Tak jo. Všichni prostí lidi ven!
Ať se vám ve dveřích nezasekne zadek.
Madam.
Omluvte nás.
Můžete to nechat tam.
Ne, vyperu to.
Asi byste to neřekl, ale dělala jsem v čistírně.
- Dělala jste spoustu věcí. - To jo.
Chtěla jsem dělat spoustu věcí,
ale na rozdíl od vás jsem nenašla vhodnou práci.
Nestěžuju si.
Nemít vhodnou práci neznamená, že si nemůžete užívat života.
Začínám pochybovat, jestli se na svou práci doopravdy hodím.
Je to milý kluk.
Ale milí kluci jsou nudní.
Já vím.
Jsou nudní, protože si neužívají života.
Být s takovými lidmi není moc vzrušující.
Moje holka je taky taková.
Je tak vážná.
Není vůbec ženská.
Ani můj přítel není mužný.
Chápu.
Má pravdu.
Jsem nudný člověk.
Ale vy ne, madam.
No…
Myslí si, že nejsem ženská.
V tom se mýlí. Podle mě jste velmi ženská.
Pardon, tak jsem to nemyslel. Vezmu to zpátky.
Tím myslím, že jsem neměl říct, že mi připadáte ženská.
Ale obecně a objektivně řečeno,
myslím, že nelze popřít, že jste velmi ženská.
Promiňte.
Užívám si život po svém.
Já taky.
Užívám si život vlastním způsobem.
A navíc jsme na této krásné lodi.
Přesně tak.
Madam, tato loď toho nabízí mnohem víc.
Pokud dovolíte, provedu vás.
Vážně?
Dejte mi pár minut.
Jdu se převléct.
Počkejte.
A co tak…
Tolik jsem pospíchala.
Vždycky jsem taková.
- Vážně? - Rozhodně to nebylo poprvé.
Opravdu?
Vlastně se mi to líbí.
- Ano, myslím, že je to stylové. - Bonsoir.
Vítejte na večírku.
Promiňte.
To je dobré.
Omlouvám se.
Vybral byste si kartu?
Neukazujte mi ji.
Zapamatujte si ji.
- Dobře. - Dobře.
Sem, prosím.
Edwardova
magie.
Edwardova
magie.
Je to vaše karta?
Ano.
Užijte si večer.
Omlouvám se.
Vážně jsem se bavila.
Pane komorníku, jste milý člověk.
Utahujete si ze mě?
Myslím, že se mýlí.
Milí lidé nejsou jen milí.
- Cože? - Milí lidé se takoví nenarodili.
Snaží se, aby takoví byli.
Snaží se být slušní
a starostliví.
Jde jen o to,
že sobečtí lidé jsou atraktivnější.
Ale to není správné.
Milé lidi bychom neměli podceňovat.
Vy jste podle mě taky milá, madam.
Ne, nejsem.
V duchu si myslím spoustu nepěkných věcí.
Třeba si přeju, aby cestou do těch termálních lázní měli nehodu.
Vidíte? Jsem hrozná.
Máte na to plné právo.
Taky jim to chci vrátit.
- Tak proč to neuděláme? - Myslím, že bychom měli.
Jak?
Nějaké nápady?
Ne, počkejte.
To mi připomíná.
Zbývá jeden svědek.
Poslední svědek.
Najdi tu závěť co nejdřív.
Když si nepospíšíme, tělo se začne rozkládat!
A má pokožka je tak suchá.
Spoléhám na tebe.
Nemluv o rozkládajícím se těle, když jím. Dobře, drahoušku?
Nezvládneme asi získat víc než den.
Ano?
Přinesla jsem led.
- S dovolením. - Hej!
Je mrtvý?
Ne, žije.
Zrovna snídal.
Že jo, otče?
Vejce Benedikt ti chutnala, že?
Prosím.
- Děkuji. - Není zač.
Víte, že nemám čas.
Takhle ho nemůžu nechat.
Jste unavená.
Takže jste uklouzla, že?
Cože?
Řekni mi.
Skrýváš něco?
Bože, jste v pořádku? Proboha, nehýbe se…
Jste v pořádku?
Pomoc!
Pomozte, prosím!
Jste v pořádku?
Responsibiliy.
Jiným slovem zodpovědnost.
Jsem připravena převzít plnou zodpovědnost,
pokud by se něco stalo našim hostům…
Jedna cestující spadla ze schodů a zranila se.
Dýchá stabilně,
ale utrpěla otřes mozku a je v bezvědomí.
Letecká záchranka přiletí za půl hodiny.
Odveďte toho chlapce do jeho pokoje.
Neměl by být s matkou?
Pan Kuruma si myslí, že jeho dcera potřebuje svého společníka.
Chtěl bych se omluvit za potíže, které vám moje matka způsobila.
Tvoje matka je tak nešikovná.
Rena se nudí.
Ano, madam. Hned jsem u ní.
Od té noci pana Soheie Kurumu nikdo neviděl.
Poslední dva dny taky odmítli úklid.
Máte hlavní klíč?
Vstup do pokoje hosta bez souhlasu je zakázán.
Pardon.
Je tu hrozná zima.
Může tady být tak kolem 13 stupňů.
Asi jsme se spletli.
Myslela jsem, že jsme na správném místě.
Dva stíny.
Chcete jim to vrátit?
Můžeme jim poslat fotku.
Třeba tady.
- Tady? - Ano.
Trochu blíž.
- Tak jo. - Fajn.
Jdeme na to.
Jsem trochu nervózní.
Jsou to jen naše stíny.
Ano, stíny.
Nemyslíte, že…
Ano, je to trochu…
Jejich fotka vypadala mnohem líp.
- Porazili nás. - Jo.
Co kdybychom zkusili…
Takhle?
Vypadalo to jako…
- Jako bychom se líbali? - Že jo?
- Překvapilo mě to. - Jo. Mě taky.
To bude asi lepší, nemyslíte?
Myslím, že je to účinnější.
Tak jo.
- Pošlu to. - Dobře.
Vypadá to dobře.
Tohle je určitě oklame.
Ahoj, to jsem já.
To je fantastické!
Našel jsi ji!
Já vím. Budeš dostatečně odměněn.
Tak tu závěť přepiš.
Hurá! Dokázali jsme to!
Jo!
To je definitivní důkaz. Řeknu to kapitánce.
Když si myslíte, že se stalo to nejhorší, stane se něco ještě horšího. To je život.
Co to říkám?
- Kapitánko. - Uhněte.
Pan Sohei Kuruma zemřel.
Řekl, že si na chvíli lehne,
a už se nevrátil.
Tak jsem šel za ním.
Měl problémy se srdcem.
Takže to byl zřejmě infarkt myokardu.
Úmrtní list vystavím já.
Je to úmrtní list mého otce.
Není to moje práce?
Upřímnou soustrast.
ZPRÁVA OD UBUKATY
MŮŽU PŘIJÍT K VÁM DO POKOJE?
PŘÍCHOZÍ HOVOR RJÓ KIJÓKAWA
Ahoj.
To jsem já.
Ano.
Promiň, že jsem nezavolal.
To nic.
Nejspíš to už víš, ale…
Skoro jsem udělal velkou chybu.
Ale v poslední chvíli mi to došlo.
Že pro mě není nic důležitější…
než ty.
Můžu tě vidět?
Stala se zvláštní věc…
PŘÍCHOZÍ HOVOR WAKABA
Tato loď brzy připluje do hongkongského přístavu
a vyloží tělo pana Soheie Kurumy.
A zbytek rodiny Kurumových
bude pokračovat v plavbě, aby se dostavili na schůzku v Evropě.
Děkuji vám.
Ano, pane.
Já to nechápu.
Člen rodiny je mrtvý, ale oni se budou plavit dál?
Nemusíte to chápat.
Pan Kuruma nezemřel včera a nezemřel na žádnou nemoc.
Když za vším něco hledáte,
naznačuje to, že s vámi něco není v pořádku.
Ty máš co říkat.
Kdy dorazíme do Hongkongu?
Řekl bych, že v poledne.
Asi je čas se rozloučit.
Neměli bychom něco udělat?
Jak to myslíte?
Co se děje?
Ta vražda.
Ano.
To, co řekl jeho syn, byla naprostá lež.
To je jejich problém.
Takže se nás to netýká?
Vystoupím v Hongkongu a vrátím se do Japonska.
Záleží vám jen na sobě?
Můj přítel pro mě znamená víc
než bohatý mrtvý cizinec.
Chtěl jet do lázní s někým jiným.
Já vím, ale neměla bych to jen tak přijmout a vzdát se ho.
Měl poměr.
Neměl. Jen skoro.
To je to samé.
Uvařenou rýži jíst můžete, ale skoro uvařenou ne.
Láska není jako rýže.
Váš přítel vás stejně zradil.
Co vám dává právo mě takhle poučovat?
Protože skoro se zamilovat je pro mě stejné
jako se zamilovat.
Nemůžu být já důvodem, proč zůstanete?
Nemůžu být vaším důvodem
zapomenout na minulost a jít dál?
O čem to mluvíte?
Neozvala se vám přítelkyně? Můžete se k ní vrátit.
Jak bych mohl?
Jakmile loď odpluje, nemůže se vrátit.
Můžete odejít?
Já jen…
Člen posádky
by neměl být v pokoji hosta.
Moc se vám omlouvám.
SMAZAT FOTKU?
V ALBU NEJSOU ŽÁDNÉ FOTKY.
SMAZAT FOTKU?
Můžete mi věnovat pozornost, prosím?
MSC Bellissima brzy dorazí do Hongkongu.
Chceme vám poděkovat, že jste se s námi plavili.
Dámy a pánové…
POKOJOVÁ SLUŽBA: JAHODY V ČOKOLÁDĚ,
POMERANČOVÝ DŽUS, VAFLE, KOBLIHY
Děkuji vám.
Jen se modlím, aby už nebyly další potíže.
Moc se omlouváme za způsobené nepříjemnosti.
Informace pro cestující, kteří odcházejí.
Pokud máte zavazadla,
prosím ujistěte se, že máte všechny své věci.
Chtěli bychom vám poděkovat, že jste se plavili na lodi MSC Bellissima.
Doufáme, že šestidenní plavba
z hokkaidského přístavu Hakodate se vám líbila.
Všichni členové posádky vám přejí
pevné zdraví
a těšíme se, až budeme znovu k vašim službám.
Doufáme…
Upřímně doufám,
že vás zase uvidím…
Jednoho dne.
Budu se plavit dál…
ale nikdy na vás nezapomenu.
Jsem rád, že jsem vás poznal.
Plavba s vámi mě učinila moc šťastným.
Madam.
Madam, jste…
Co si myslíte, že děláte?
Moc mě to mrzí.
Odplouváme do Hanoje ve Vietnamu.
Uděláme vše pro to, abychom zajistili…
Slečno…
Jo!
Výborně, slečno!
Pane komorníku.
Madam.
Co se stalo?
- Něco jsem zapomněla. - Vážně?
Přišla jsem si pro to.
Co to děláš?
Máma se probudila.
Má o tebe starost.
Myslím, že má tu dívku rád.
Nechce jí ublížit.
Tak mlčel.
Když rodinu postihne neštěstí, měla byste být smutná.
Je smutné někoho ztratit.
Takže cítit smutek je v pořádku.
Proč to říkáš?
Protože se zdá,
že trpíte.
Netrpím!
Proč jsi tak zlý?
Slečno…
proč nejdete bydlet k nám?
Cože?
Já tě nepotřebuju!
Vidělas, jak se tvářili?
Moc se mi to líbilo!
Fakt si mysleli, že podvádíme.
Když v tomhle budeme pokračovat, budeme si moct tuhle loď koupit!
Můžeš zaplatit zálohu.
- Žádný problém. - Vážně?
Tady. Běž do zastavárny a vyměň to za peníze.
Ne.
Končím.
Nechceš hrát ve filmu?
Prošel jsem konkurzem v Japonsku.
Co to je? Nízkorozpočtový film?
Rozpočet mě nezajímá.
Chci hrát v uměleckém díle.
Slečno?
Přestaň mi tak říkat.
Už nejsem šéfova dcera a ty už nejsi v jakuze.
Takže jsme pár?
Šiori.
Rjúki.
- Až budeme v Egejském moři… - Rjúki.
Kdo je
Juki?
JUKI: JSEM OSAMĚLÁ
Tak to není, slečno.
Uřízni si prst.
Vždyť ti to říkám!
Na festivalu v Cannes lidi sledují filmy a jedí slávky.
Co máš proti našim mušlím?
Je to filmový festival organizovaný francouzskou vládou.
Takže jíst slávky zaplacené z daní je umění?
- Nejen slávky! - Co ještě?
Třeba canelés!
Ksakru!
Vracím se do Japonska.
Míříme k Egejskému moři.
Pamatuješ, co říkali ti lidi?
Kdyby došlo k vraždě, všichni bychom se vrátili do Japonska.
Když jim ukážu tohle, můžeme se vrátit do Japonska.
Co to děláš? Pusť to!
- Taky se vracím. - Jdeme!
Pojď!
Co se děje?
Běž se učit.
Ano.
Pravdou je,
že Rena je v šachu příšerná.
Nejen v šachu.
Je hrozná ve většině her, které ve škole hrají.
Ale nikdy neprohrává.
Protože Renin otec zavolá do firmy, kde ty hry produkují,
a řekne jim, aby změnili pravidla, aby mohla vyhrát.
Proto s ní už nikdo nehraje.
Je mi jí líto.
Jí jahody, z nichž každá stojí tisíc jenů,
ale nikdy neměla normální sladkosti z obchodu.
Rena neví,
že je osamělá.
Lidé, kteří to nevědí,
jsou ti nejosamělejší.
Nikdo Renu nemá rád.
Ani její rodina.
Má tebe.
Když ti na ní tolik záleží,
není sama.
Můžeš ji ochraňovat.
Rena a já patříme do jiných společenských tříd.
Společenské třídy neexistují.
Měli bychom požádat o další zvlhčovače vzduchu.
A co dědův pohřeb?
Nemusíme jít.
Paní Sakumotová se o nás bojí.
Ta hospodyně…
se už probrala?
Budeme v pořádku?
Myslím, že ano.
Nebo možná ne.
Možná jí ten kluk něco namluvil.
Řekl ti něco?
Bude to v pořádku.
Nebo možná ne.
Omluvím se Kanatovi.
Proč by ses omlouvala sluhovi?
Protože jsem na něj byla zlá. Omluvím se mu.
Nech toho.
Nechci o Kanata přijít!
Ten kluk.
Musel to slyšet od své matky.
Bude to v pořádku.
Nebo možná ne?
Dobře, kapitánko. Co je pro plavbu nejdůležitější?
V životě se toho stane spoustu.
Malým problémům se pak můžete smát.
Koneckonců,
pokud se loď nepotopí, vše je v pořádku.
Potopíme se.
Ne, nepotopíme.
Cože?
- Vrátíme se do pokoje a uklidníme se. - Výlet je zničený.
Můžete mi věnovat pozornost?
Reno?
Kanato!
Pro vlastní bezpečnost se řiďte pokyny posádky…
Kanato!
…a vraťte se do svých pokojů.
Reno?
Dámy a pánové, momentálně…
Reno?
…očekáváme turbulence…
Hej, ty!
- Stát! - Pane Prosťáčku!
- Dej to sem! - Tudy!
Tamhle!
…vraťte se do svých kajut.
Kanato!
Slečno!
Kanato!
Tu noc tam byl člověk v plášti. Vím, kdo to byl.
Je to člen doktorovy rodiny.
- Co to děláte? - Hej!
Vydržte chvilku.
Nejste komorník?
Jak se opovažujete s námi tak mluvit?
Moc se…
Moc se co?
Omlouvám.
Vůbec to tak nezní.
To nic. Vstaň.
Pojď se mnou. A ji vezmeme taky.
Ne bez mého svolení.
Reno?
Reno!
Vrať se.
Promiňte, pane.
- Co to děláte? - Omlouvám se.
- Jak se opovažujete na mě sahat? - Moc se omlouvám.
To bolí!
- Já vím. - Bolí to, ty podřadná kryso!
Nejsem podřadný. Jsem komorník této lodi.
Ty hajzle!
Styďte se.
Pane.
Smím-li to říct.
My jsme hosté.
Ano a hosté jsou pro nás jako bozi.
Ale jestli mohu být upřímný,
pokud se považujete za boha,
proč se tak nechováte?
Protože bychom pak potřebovali sanitku.
Posaďte se, prosím.
Tohle dělá komorník?
Naší povinností je chránit bezpečnost našich cestujících.
Nemohu přimhouřit oko nad vraždou.
Prosím, mluvte.
O čem?
Moment vraždy byl natočen.
Asi půjdu nahoru do pokoje.
Jen tak mě tu necháš?
Myslím, že to se mnou nemá nic společného.
Zemřel totiž tvůj otec.
To není fér!
Vypadá to, že bude pršet.
Zrušíme to.
Panečku.
Všichni jste tady.
Podívejte, kapitánko.
Vypadáš krásně.
Co se to děje?
Kdo to je?
- Co je tohle? - Viděli jsme to.
Ti dva.
Zabili ho.
Počkat.
Ale no tak.
Nemám s tím nic společného.
Zavraždila ho…
tato žena.
Prosím?
Bylas to ty, ne?
O čem to mluvíš?
Byla jsi tam!
Strčilas mého otce do bazénu a utopila ho!
Moc jsi toho vypil!
Slyšela jste, kapitánko?
Chtěla jsem jen, abyste byl můj hromosvod…
Kapitánko.
Loď se přece nepotopí.
Vysvětlíte mi to?
Taky mám video.
Tu noc vzala mého otce ven a přišla s ním sem.
Plánovala ho zabít.
Byl to tvůj…
Protože…
můj otec zjistil, že Rena není moje dcera.
Chtěla ho umlčet.
A znovu uvidím svoji první lásku.
Půjdu do nebe.
Jak se opovažuješ!
Chceš mi říct, že jsi tohle natočil a prostě se vrátil do pokoje?
Byl jsem v šoku.
Tak kdo je otec?
Šibata? Ósaki? Nebo Hamaja?
Je to pan Miki.
Miki?
Ale teď vážně, o tomhle nic nevím.
Omluvte mě.
Promiňte, můžu se na to podívat znovu?
- Co se děje? - Podíváme se znovu.
A znovu uvidím svoji první lásku.
Ještě jednou.
A znovu uvidím svoji první lásku.
Tady! Znovu.
Proč vás tak zajímá jeho první láska?
Je to jeho první láska. Probouzí to emoce.
Já to věděla.
Co?
Můžeme znovu přehrát to vaše?
Můžeme?
- A znovu uvidím svoji první lásku. - Vypadáš krásně.
No a?
To je jen nahraný.
Jasně…
Je jinde.
Samozřejmě.
Je to jiný úhel.
Ne, je na jiném místě.
- Co? - Měsíc.
Měsíc je jinde.
Tady je nalevo.
- Tady je napravo. - Přesně.
Je to natočeno v jiný čas.
Ale měsíc se nemohl o tolik posunout.
Ne, měsíc se nehýbal.
Ano, ovšem.
Otočila jsem kormidlo.
Deset stupňů na pravobok!
Takže se nepohnul měsíc,
ale loď.
Před změnou směru a po ní.
Takže ho do vody strčili dvakrát.
Vidíš?
Já to nebyla.
Hned jsem se vrátila do pokoje.
- Tak kdo to udělal podruhé? - Samozřejmě, že on.
Pamatuješ?
Byl jsem s tebou…
Moment.
V plicích neměl vodu.
Zemřel, než spadl do bazénu.
Měl popáleniny na rukou,
jako by držel něco horkého.
Elektřina?
Držel něco elektrického.
Něco elektrického?
Nebojte se.
Hůl je rozbitá.
Pokazila se, když ji držel.
Jste v pořádku?
- Páni! - Nádhera!
Jako fotka v kalendáři!
Odvděčím se vám později.
V tom případě to s radostí přijmu.
Proč?
Když začnu vyprávět svůj příběh, zabere to příliš dlouho.
Doktor! Sežeňte doktora!
Já jsem doktor.
Co se děje?
Ne.
Vy nejste doktoři.
Děkuji vám za všechno.
Počkáte tady, než dorazí policie.
Co když uteču?
Námořníci říkávali, že to zpívá Siréna.
Neměli jen mořskou nemoc?
To je asi možné.
Ale myslím, že jsem ji párkrát slyšel.
Píseň Sirény.
Kéž by tu byly termální lázně.
Lázní už bylo dost.
Promluvme si o nás.
Zkontroloval jsi předpisy?
Smí člen posádky sbalit pasažéra?
Na to už je pozdě.
To si nemyslím.
Ani jsme se…
To jsou jen stíny.
Naše rty se nedotýkaly.
Při vší úctě,
o to, jestli se naše rty dotýkaly, v tomto případě nejde.
Jde o to, jestli jsme cítili to samé.
Tím si nejsem tak úplně jistá.
Nevzpomínáš si?
Ani ne.
Jak to, že ne?
Ne, vážně si nevzpomínám.
A co teď?
Přemýšlím.
Vybavuje se ti to?
Možná, když mě znovu políbíš.
Jsme už tak daleko. Proč se musíme vrátit do Japonska?
No, vražda je vážná věc.
Ty. Až se vrátíme do Japonska, nechceš hrát v mém filmu?
Udělám z tebe boháče!
Představím tě svému tátovi.
Doufám, že pochopí mé umění.
Neboj se.
Táta umění miluje.
Co pro vás mohu udělat?
Prosím, posaďte se.
Teď jsem ve službě.
Dělejte, co host říká.
Při vší úctě, lidé, kteří se nechovají slušně k personálu,
jsou ti nejhloupější na světě.
Jste komorník?
Nebo můj přítel?
No…
Vítejte na palubě!
Překlad titulků: Daniela Červenková