Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
To jsou ony…
„Sirény“.
Obávané mořské bytosti z řeckých pověstí.
Mořeplavci vždy zaslechli jejich zpěv, ale vůbec netušili odkud.
Okouzlil je však natolik, že se nechali zmámit.
A jejich loď šla brzy ke dnu.
Každý, kdo Sirény potkal,
Po chvíli zahynul.
Takže.
Láska nás přibližuje smrti.
Na lodi o tomhle nemluv.
Na tom logu Starbucks…
Je taky Siréna.
Proto raději piju Doutor.
Kapitán je prý děsný pedant.
Už ho propustili, údajně za zneužití pravomoci.
Novým kapitánem je…
- Dobrý den. - Dobrý…
Co je dnes k obědu?
Pizza a kuře.
Kuře?
Můžete.
Takže…
9 Rad našich úspěšných žen.
Předem díky.
Nemáte vůbec zač.
-To je ta známá reality show! -Můžeme začít.
Ona v ní bude?
Jak zní vaše první rada?
Do všeho jdu absolutně naplno.
Tomu se říká jednoduše „my way“.
-Zajímavé. -Jednoduše „my way“.
Držíte-li se zpátky,
-Dusíte svůj zdravý seberozvoj. -Trochu se začínám bát.
Aby byl váš život bohatý a tvůrčí, musíte si vždy dávat velké cíle.
Pane Ubukato! Pane Ubukato!
Pa…
Pane Ubukato, potřebujeme vás.
Ano. Rozumím.
Pojďte za mnou. Já vás tu provedu.
Děkuji.
Je to támhleten pán.
Proč to nefunguje? Potřebuju si zavolat!
Takže on to tady s hosty umí nejlíp?
Tak bych to asi úplně neřekla.
Ale… umí jim posloužit jako hromosvod.
Moc se omlouváme.
Jo?
Poklekněte.
Hluboce se omlouváme.
Teď se nehýbejte.
Samozřejmě.
A, jedna čárka.
-Držte! Mám signál! -Ano, ano.
Puso!
Hádej,
Kdepak teď zrovna jsem?
Hele… jak to můžeš vydržet? To nemáš špetku… hrdosti?
Hrdosti…?
To je v pořádku.
Hrdost našeho Ubukatu vůbec trápit nemusí.
Neprovokujte náš nejlepší hromosvod.
Na lodi chceme mít klid, a to vyžaduje oběti.
Jen tak dál.
Prosím.
Zde bohužel v plavkách pobývat nemůžete.
Moc se omlouvám.
Kde to jsme?
Dovolte mi vás doprovodit do vaší kajuty, pane.
-Je tu zima! -Moc se omlouváme!
Dobře, ale…
Vždyť je tu tak třináct stupňů.
Moc se omlouváme!
Prosím, odpusťte!
To už jíst nebudu.
Kanato!
Tumáš.
Díky. Díky moc.
Velice se omlouváme.
Vítejte.
Jsem Edward.
Já jsem živý.
Tudy prosím k recepci.
Není to tak špatné.
To je dcera Kurumových.
Co jsou zač?
Děd předsedá radě zdravotnické společnosti Kjúhokaj.
-Dobrý den, čím posloužím? -Aha. Takže jsou to doktoři?
Vy je neznáte?
Sóhei Kuruma je kmotr japonského zdravotnictví.
Ten mladší je jeho syn, ředitel nemocnice Kuruma, a tamhle je jeho žena.
Chovejte se k nim co nejuctivěji.
Jo.
Je to vynikající. Bon soir.
-Ano, delikátní. -Bon Soir.
Vítejte na show!
Vyberte si prosím kartu.
Dobře.
Neukazujte mi ji.
Ano.
Hm. Hmm!
Pamatujete si ji?
Tak prosím.
Edwardova
Magie!
Cože?
-To je přece tvá karta! -To je úžasné!
-Neskutečné. Neskutečné! -Jak to udělal?
Příjemný zbytek večera.
Jak vám posloužím?
Jste starší než já.
Proč mi vykáte, když jsem ještě malej kluk?
Díky Vám … pracuji na téhle lodi jako komorník.
Jak to, že díky mně?
Já jsem z vás udělal komorníka?
-Velmi se Vám omlouvám ale… -Moje máma je jen hospodyně.
A rodina, pro kterou pracuje, si přála, abych tady byl k ruce jejich dceři.
Tak mi nevykejte.
Všichni, kdo mají lodní lístek, jsou významní hosté.
Jenomže jsou taky strašně sobečtí.
Vážně vám stojí za to tuhle práci dělat?
-Promiňte, jestli jsem vás nějak… -Nechte toho vykání.
Nedržte si ten odstup.
Jak si přeješ.
To zní fajn.
Neměj obavy.
I já si umím povídat normálně.
Hele.
Znáš ji? Rosnička. Každý den předpovídá počasí.
A zítra … v Jokohamě sem k nám přistoupí.
No a pak…
Až tahle plavba skončí, … tak budeme mít svatbu.
Che. Co? Dobrý? Viď? Že jo?
Byl bych radši…
Kdyby se ta loď potopila.
Jak to myslíš?
Šach mat.
Vyhrála jste.
Nikdy vás nemůžu porazit.
Kanato, ty jsi fakt ťunťa. Pojď znovu.
Dobře.
Po celý svůj život,
Otče,
Jsem pracoval jen pro tebe.
Tak proč jsi mě nenapsal do závěti?
-Paní Sakumotová! -Ano?
Vy jste ho svedla?!
Nenechám se okrást hospodyní!
Hej! Tak mi tu svou závěť aspoň ukaž!
Až jednou umřu tak, všechen můj majetek…
Připadne jenom vám, paní Sakumotová.
Ale vždyť přece máte svého syna.
Něco vám řeknu.
Moc bych se chtěl dostat do nebe.
WAKABA: PROMIŇ, NESTIHNU TO, VLEZLA MI DO TOHO PRÁCE.
Ahoj, tady Wakaba.
Budu moc ráda, když mi zanecháte vzkaz.
Ahoj, to jsem já. Četl jsem zprávu.
Chápu.
Práce je holt práce. Hm.
Tak se uvidíme za měsíc a půl.
Důležité hlášení pro cestující.
Oznamujeme, že od této chvíle se můžete začít naloďovat.
To je mi jedno. Udělejte to.
Ne, prostě to udělejte.
Juhů!
To je nádhera! Úplná Ibiza.
Podívej tamhle! Jako na Ibize!
-Uhněte. My jsme vážně tady, je to šílený! -Jéé! To je megahustý,
-fakt! Je to mazec! Mazec! -Jo! Neskutečnej mazec!
Co to je?
Pouští sem i primitivní lůzu? To je skandál!
Počkejte!
Čekáme ještě na posledního hosta, podívejte.
Čizuru Bandžakuová.
Děkuji vám.
Haló, madam!
Nezlobte se, … musíte se zapsat.
Haló, madam!
Nesmírně se Vám omlouvám, madam!
Co?
Mrzí mě to.
-A co? -Mé chování.
Nejsem tu jako host, ano?
Promiňte.
Počkejte madam!
Pomůžu vám.
Nalodila se u vás tahle slečna?
Wakaba Funabašiová.
Kde najdu její kajutu?
No tak, madam.
Počkejte.
Madam?
-Díky, já už si ji dohledám sama. -O to nejde.
Chci se zeptat… vy a slečna Funabašiová se spolu nějak důvěrně znáte?
Jo, dá se to tak říct.
Pan Ubukata?
Ano.
Komorník Ubukata, k službám.
Přítel Wakaby Funabašiové?
-Co? -Je to tak?
Řekl byste mi prosím, kde ji najdu?
Bohužel tady není.
Nemohla se nalodit kvůli nečekané práci.
Děje se něco?
Napálili mě.
Cože?
Musím z lodi.
-Vystupuju! Musím ven! -Co?
Madam počkejte!
-Musím vystoupit! -Madam!
Vystupuju!
Pusťte mě ven!
Každou chvílí budeme vyplouvat!
Pane komorníku.
Ano?
Tušíte vůbec skutečný důvod, proč se vaše přítelkyně nenalodila na palubu? Napadá
vás něco?
-Potřebovali ji v práci. -Ani trochu.
Ta vaše přítelkyně…
Je právě teď s jiným mužem.
Chystá se vás podvést. Chcete si to snad jen tak nechat líbit? Nebo je vám to
jedno?
No a jak to víte?
Ten člověk, se kterým vás podvádí, je můj přítel, chápete?
Zkrátka nás teď podvádějí oba dva.
Musíme to zarazit!
Ale madam.
Počkejte!
No tak, madam!
Počkejte!
LÁSKA V TEMNÝCH VODÁCH
A jsme tady.
Něco k pití? Prosím.
Něco k pití?
Promiňte malé zpoždění.
Prosím. Tady pro vás. A pro vás.
Přeji vám příjemnou zábavu.
Edwardova…
Magie!
Vítejte na mé show!
Ano?
Zvlhčovač?
Promiňte, jdu pozdě.
Omlouvám se.
Dobrou noc.
Máte už nějaké zprávy od té vaší rosničky?
Promiňte, ale…
Nemůžu odpovídat na osobní otázky.
Nezlobte se.
Nicméně, ze zvědavosti…
Proč ty dva vlastně podezíráte z toho, z čeho je podezíráte?
Co tam máte?
Vím, že si můj přítel s vaší přítelkyní napsali velkou spoustu zpráv.
Vypátrala jsem totiž jeho heslo.
Naštěstí vůbec netuší, že o nich vím, takže si můžu tajně číst, co si píšou.
-Takže vy jste se jim nabourala do účtů? -Jen do přítelova.
Většinou ale prohlížení partnerova telefonu není sociálně přijatelné.
Tohle je ale výjimka!
„Nehleď dlouho do propasti, pohltí tě.“
Na druhou stranu je asi lepší zjistit, jestli je to vážně pravda nebo
ne.
Mrknete se?
Jenom tak, pro jistotu. Na pět vteřin.
Jen, ať se neoznačí, že jsou přečtené.
Samozřejmě.
Vídají se.
Já vám to říkala.
DÍKY ZA POZVÁNÍ NA OBĚD. BYLO TO HEZKÉ.
Pět vteřin už uběhlo.
Víš přece, že mám přítele.
Vždyť já mám taky přítelkyni.
Už bychom se neměli vídat.
Když v tom není víc tak to nevadí.
Ale neměl bys mě držet za ruku.
Promiň.
Neomlouvej se.
Já musím.
Dostal jsem tě do těžké situace. Promiň.
Není tak těžká.
Tak se neomlouvej.
Kam jste to dočetl?
K „Tak se neomlouvej.“ Dál ne.
Jde to ještě dál.
To mi stačí!
Pokračuje to něčím daleko horším.
Horším?
Jak „daleko horším“?
Tak vám to nestačilo?
Patříte k těm chlapům, kteří jdou do sklepa, i když ví, že tam straší, že jo?
Do onsenu?
Ano, u Hakone.
Onsen volá!
Tak jo.
Já to beru.
Co tím jen můžou myslet?
Asi přesně to, co píšou: výlet do onsenu.
Na celý den?
I s přespáním.
Ahoj, tady Wakaba. Budu moc ráda, když mi zanecháte vzkaz.
Nebere vám to.
Ten můj už nějakou dobu taky ne.
To je nesmysl.
Co?
Že to je jenom vtip? Ten s tou skrytou kamerou! Abyste to mohli pustit na svatbě!
Já chápu, že tomu nechcete věřit.
Ale jestli jim to nezatrhneme, tak spolu přespí v onsenu.
Jenže jak?
Zkrátka se vrátíme na břeh a nějak je zastavíme.
Vždyť už plujeme!
No a co jako!?
Stane se z vás paroháč!
Napřed se vycachtaj v lázních!
A pak usnou na futonech vedle sebe!
Omluvte mě.
Velice se omlouvám.
Bohužel se…
Vrátíme do Japonska až za čtyřicet dva dní.
A co takhle říct, že si jenom odskočím pro něco, co jsem zapomněla doma?
Je tu čtyři tisíce osm set šedesát hostů. Nikdo si odskočit nemůže.
Když loď jednou vypluje,
Nevrací se.
Ale za ten měsíc a půl
Už možná budou mít dávno po svatbě.
Kam jdete?
Madam!
Počkejte! Prosím.
S dovolením.
Promiňte.
Madam!
Madam, kam jdete?
Promluvit si s kapitánem.
Kde ho vlastně najdu?
Madam!
Haló!
Přiveďte mi paní Sakumotovou!
Ale to snad není nutné! Můžete si povídat se mnou, místo s tou hospodyní,
co?
Tak počkejte! No! Mějte rozum!
Stůjte!
-Tak, madam! -Haló!?
Vy tam!
Pojďte sem!
Ano?
Vy tu pracujete?
Ano.
Je všechno v pořádku?
Děláte si legraci?
No? To mi jako chcete říct, že vám není na první pohled jasné, že tady není v
pořádku vůbec nic?
Vy máte malinko delší vedení, viďte?
Řekni mu mé oblíbené slovo.
„Luxusní.“
Tohle slovo, zbožňuju.
Luxusní párty, jako je Avex! Ale tenhle stůl je?
Sdílený.
Sdílený. Je to tak.
Chápete?
Moc se omlouvám, ale dnes večer je tady plno.
Tak to holt nějak vyřešte. Tohle přece snad není moje chyba? Nebo ano?
-Rozhodně ne. -Velice se omlouvám.
Omluva je mi k ničemu.
Zařiďte, ať máme tenhle stůl pro sebe.
A potom bude všechno v pořádku.
Co? Vy byste měli jít.
My jsme tady totiž seděli první.
Drahoušku, uvědom si, že tady to není jako někde ve fast foodu.
Vsadím se, že jste ještě nikdy nebyli v Evropě? Hm?
Když přijde celebrita, je jedno, kdo byl první.
My jsme ti, kdo už od osmnácti let chodili do Velfarreu.
A v Avexu si nás psali hned na začátek seznamu.
Velfarre fakt neznám.
A Avex je co?
Velfarre je Velfarre.
A Avex je Avex, chápete?
Tomu já říkám Nesnesitelná lehkost bytí. Heh.
Moc jim nerozumím, ale řekla bych, že nás uráží.
Pane.
Urychleně nás téhle lůzy zbavte.
Co? My a lůzři?
Já použil jiné slovo.
Ne „lůzři"“, ale „lůza“.
Francouzsky to je… Monsieur a Mademoiselle Lůza.
No tak už je přesuňte!
-Moc se omlouvám. -Hned sem přiveďte kapitána!
Omlouvám se.
Jsme vážení hosté, nebo ne?
Nezlobte se, ale…
Nemohli byste tomu pánovi trochu vyjít vstříc?
Já jako host nemusím vycházet vstříc nikomu!
Právě, že proto musíte!
Kdo se chová povýšeně k zaměstnancům ve službě, není nic, než obyčejný hlupák.
Tak pojďte, pane.
Ale madam?
To nemluvila o nás.
No, pane jo!
-To je úžasné! -Teda! Páni!
Fakt skvělé!
Pěknou zábavu!
Nejvíc se tady asi líbí Reně! To proto, že je tu se svým milovaným dědou.
Svého skvělého dědečka má totiž strašně ráda.
Až na to, že já žádná vnoučata nemám.
Copak to povídáte?
Rena je vaše vnučka a je krásná!
Všechno jsem si dobře zjistil.
To dítě není ničím jiným než jen výsledkem vaší nevěry s nějakým mizerou.
Támhleta loď jede přece opačně!
Nemůžete jen tak přestoupit. Nejsme ve vlaku.
Jak můžete být pořád tak klidný?
Je mou povinností zde zajišťovat pohodlí všech čtyř tisíc osmi set šedesáti hostů.
Takže jsou důležitější než vaše přítelkyně?
Ovšem, že jsou.
Oh. Vidíte toho kluka? Nechystá skočit, že ne?
Co?
Vám se to snad nezdá?
Už vám někdo řekl, že jste natvrdlý?
Zrovna před chvilkou.
Něco s tím dělejte.
Kanato?
To jste vy.
Dobrý večer. Dobrou noc.
Dobrý večer.
Dobrou noc.
Jste prostě „star“ kterou máte v sobě.
Pořád na ni myslete a dostanete se hodně vysoko.
-A to bylo mých 9 rad. -Kapitánko!
V cestě nám stojí ta rybářská loď!
Objeďte ji!
Pravobok! Deset!
Che! Super, máme to!
Před několika lety jsme…
K nám do nemocnice přijali pacienta na doporučení jednoho ministra.
Tenhle pacient…
Nutně potřeboval transplantovat jeden orgán.
Netrvalo to dlouho, a podařilo se mi najít dokonalého dárce.
Byla to čerstvě vdaná pacientka, kterou pravidelně navštěvoval její manžel.
Navrhl jsem jí,
Že pokud s tím bude souhlasit, tak celou operaci provedu osobně.
Samou radostí se pak rozplakala.
A druhý den…
Mi její manžel přinesl jablka ze zahrady jejích rodičů.
No a ta operace byla úspěšná.
Tedy ta operace toho druhého pacienta, který potřeboval ten orgán.
A manžel, jehož žena ten den zemřela,
Se vůbec neměl jak dozvědět, že v jejím těle
Něco malého, důležitého chybí.
Na onen svět si své peníze nevezmete.
No a proto
Si zpětně myslím,
Že jsem tehdy ta jablka měl raději sníst.
Určitě byla dokonalá, jako můj dárce.
To neznamená,
Že byste měl věnovat své jmění nějaké služce.
Paní Sakumotová mi připomíná mou první lásku.
Ona má neuvěřitelně čisté srdce.
Jasně! Takže, vás doopravdy svedla!
Nemyslete si, že každý na tomhle světě provozuje to, co vy!
Seberte svou dceru
A táhněte k čertu!
Svůj majetek ponechám paní Sakumotové
A znovu se setkám se svou první životní láskou.
Jen tak se dostanu až do nebe!
To ne! Proboha! Co mám teď dělat?
Vydržte! Pomůžu vám!
Tady! Zkuste se chytit! Tak chyťte se!
Pořádně se držte!!
No tak, no tak, no tak, no tak!
Dělejte!
Chyťte se!
No tak, bude to!?
Ty děvko!
Sledujete mě?
Ty sis kreslil moře?
Není na to trochu tma?
Na, vem si.
Já nejsem žádné děcko!
Ty bonbony si nechte.
-Ještě aspoň jednu pusinku! -No tak! Počkej, někdo
nás uvidí. Přijede výtah.
Počkej ještě. Počkej.
Tak dost, už je tady! Běž.
Do jakého patra to bude?
Šestnáct.
-To ne! Mám to všude. -Moment!
No dovol.
Ajéje!
Musíte ven.
Radši si vystupte vy.
Přišli jste jako poslední.
Nebyl jste v Evropě?
Je snad úplně jedno, kdo přišel první.
Vystoupím si já.
Počkejte chvíli! Stůjte!
Nehýbat!
Nehýbat.
Já se tak nerada dělím!
-Tak to je naprostá paráda! -Ju! Jůchůů!
-No páni! -Ty bláho! To je jako fotka z kalendáře!
Jo, úplná Ibiza! Ibiza jako na dlani!
Fotím.
Tak jo. Počkej! Překážejí. Tak co ta fotka? Co moje vlasy?
No, tak tam vlez, neboj! Jo, dobrá.
Povedla se?
Jo, dobrá.
Co moje vlasy?
Neslyšíte něco?
Sirény.
Stačí ne?
Co to bylo?
Součást programu!
Přesně! A vy se hned lekáte!
To snad… no nic.
Počkejte tady.
-Mrknem se blíž? -Jo.
Tak jdem.
Tam někdo je.
Pozor! Uhněte! Rychle pryč!
-Rychle, rychle! -Pryč!
Nekoukej se na to. To nic, to nic.
Počkej! Zastav se na chvíli!
Chápeš to? Viděli jsme to.
Je to jasná vražda.
Stali jsme se svědky vraždy!
Jo, už to tak vypadá!
To je úplně šílený.
Takže konec párty?
Proč teď?
Teď právník zveřejní jeho novou závěť!
Načasování je u vraždy zásadní.
A jak to, že jste stále tak krásná, kapitánko?
Jsem krásná jen díky této krásné práci.
-Tak tedy to je mých Devět rad. -Kapitánko. Máme krizi.
Nebuďte před mým obličejem,
Když mě pán natáčí. Hm?
Moc se omlouvám.
Tam vzadu!
Kde je?
Tak kde?
Kde že jste viděl to tělo?
Zrovna tady.
Věřte mi. Stalo se to.
A vidělo to víc lidí.
Přesně tedy i se mnou.
Celkem sedm svědků.
Všichni jste tedy zrovna byli u bazénu?
Ano. Je to tak.
Byli jsme tam, že?
My jo.
Stalo se něco?
Viděli jste tam něco zvláštního?
Napadá tě něco?
Třeba
Delfína?
Co? Tam byl delfín?
Já ho prošvih.
Jo, já taky.
No dobře.
A stalo se něco?
Co? Vždyť jste to přece všichni viděli!
„Uááá!“ Se ozvalo jako první.
A pak přišel druhý výkřik.
Někdo utíkal
A potom ten starý pán spadl přímo do bazénu.
To jsme fakt viděli?
Tohle se určitě nestalo!
A nebylo to ve filmu?
Vždyť je tam ta obrazovka.
Nebyl to film.
Bylo to zcela opravdové.
A vy všichni jste to viděli! Byla to skutečná vražda!
Tak co? Tady, tady.
Co?
Utopila jsi ho, že jo?
Má v sobě nějak málo vody.
Jo, a nevyplivl ji na tebe?
Proč jsi tady tak nepříjemně snížil teplotu?
Musíme tělo zachovat, než najdem závěť.
Dobře jste to viděli.
Pane Ubukato.
Proč tvrdíte, že ne?
To už by snad stačilo.
Jsou to naši hosté.
Moc se vám omlouvám.
Je nám to líto.
Nesmírně rádi bychom vám s tím pomohli,
Ale opravdu nevíme, o co jde, že?
Hm. Nemáme
Ani páru.
Vůbec žádnou.
Vy jste to viděla.
Ty taky, viď?
-U toho bazénu -Ne, nic jsme neviděli.
Že je to tak?
Hluboce se omlouváme.
Odpusťte, že ruším tak pozdě.
Ano, ano jsme tu všichni.
Ale no tak. To už jsi vyprávěl mockrát, tati.
Dobrý večer.
Moc se omlouvám.
Přeji dobrou noc.
Dobrou noc i vám!
Můj otec žije.
Kupodivu k němu teď cítím větší úctu.
Tati.
Naše plavba Egejským mořem bude pokračovat, že ano?
Ano, ovšem.
Fajn.
Ach jo.
K ničemu nedošlo. Ano?
Mohli bychom zkontrolovat, zda jsou všichni v pořádku?
Čtyři tisíce lidí?
Obejdete je a zeptáte se, jestli jsou živí?
Vrah nejspíš hodil tělo do moře.
Je to škoda.
Jste tady náš nejlepší hromosvod.
Ale musím vás na chvíli postavit mimo službu.
Pardon.
Já jsem to viděla.
A nebyla jsem sama.
Úplně všichni z té skupiny jasně viděli, že tam došlo k vraždě.
Proč jste to neřekla?
Protože ten klučina byl v šoku.
To mě vážně nenapadlo.
No ale,
Proč mlčeli i ti další hosté?
To je přeci úplně jasné.
Kdyby přiznali, že došlo k vraždě, jejich vytoužená dovolená by byla rázem u konce.
Co?
Záleží jim víc na té dovolené než na nějakém mrtvém člověku.
Teď si říkají: „Proč umřel zrovna tady?“
„To se nám snad snaží zkazit dovolenou!“
Někdo tu zkrátka zemřel.
Nemůžeme předstírat, že se nic nestalo.
Člověk si někdy dokáže ospravedlnit všechno.
Jenomže
My přece takoví nejsme, my to tak nenecháme.
Rozhodně.
Někdo tu byl zavražděn, a to nemůžeme jen tak ignorovat.
Měli bychom něco udělat, že?
To určitě měli.
Jenže co?
A…
Co je zkusit přesvědčit?
A koho?
No přece ty další čtyři svědky, aby přestali blbnout,
A řekli všechno, co vědí.
To je fakt.
Tím bychom teď mohli začít.
Ano.
Ještě momentíček.
Hm?
O co vám tu doopravdy jde, madam?
O co mi jde?
Jde vám vážně o toho mrtvého?
Nebo jen o to, aby se loď vrátila, a mohla jste vystoupit?
Ovšemže
-mi jde o toho mrtvého. -Už vám někdo řekl, že
vůbec neumíte lhát, madam?
Tak nekalý úmysl…
K čemu by bylo, kdybych
Měla úmysly jen čisté?
Co to je?
Ona mu vyfotila západ slunce?
To si posílají jen čerstvě zamilovaní.
Ano, vyfotila mu dnešní západ slunce.
Společná fotka jejich stínů?
I to je typická fotografie čerstvě zamilovaných lidí.
Paráda! Je po všem!
Už mě podvedla.
Není šance, že by to mezi námi mohlo být jako dřív.
Radši bych na ni měl zapomenout.
Není vám nic?
Moc se omlouvám.
Nezlobte se.
Co?
Co to děláte?
V noci to malinko studí.
Proč jste chtěl být komorníkem, pane komorníku?
Hmm…
Už na základní škole jsem nesmírně rád organizoval párty a školní slavnosti.
A nikdy jste si to nechtěl i užít?
Hmm. Párty musí pokaždé mít nějakého svého pečovatele.
Někoho, kdo se postará o ty, co to přeženou s pitím.
Jako nějaká vedlejší postava milostného filmu.
Ále.
Vedlejší postavy bývají na obtíž.
Jo. Stejně jako třeba bývalí partneři.
Ale bez vedlejších postav k sobě ty hlavní nenajdou cestu.
A co takhle láska těch vedlejších postav?
Ta nikam nevede.
Takže hlavní postavy se vezmou.
A ta vedlejší si řekne, že to chápe a klidně se všeho vzdá?
Asi žádný zamilovaný by si neřekl, že chápe.
A k čemu je v lásce komorník?
Asi k ničemu.
V lásce může být každý hlavní postavou.
Musím uznat, že jste přesvědčivá.
No tak dobrá.
Pokusíme se ostatní přesvědčit.
A pak se vrátíme a získáme své hlavní role.
Zkusíme to?
Ano.
Jdeme do toho!
Musím říct, že se mi tu začíná líbit.
-Pane komorníku? -Ano?
Plaveme v místě vraždy.
Takže co si dáme k večeři?
Ještě nevím.
Chceš maso nebo rybu? Rybu jsme teda měli posledně.
To jo.
Takže maso?
Radši tu rybu.
Zase rybu!
-To jsem si moh myslet! -To jsou oni.
Já nevím. Měl bych být ve své kajutě.
Takhle vás nikdo nepozná.
Ne, poznají mě i bez brýlí.
Promiňte pane, mám pocit, že vám tohle upadlo.
Moc se omlouvám.
Teda. Díky moc.
Počkej. Musím na záchod.
Hm. Tak běž.
Vypadá podezřele.
POZOR, ZA MOKRA KLOUŽE
Hej!
Rád bych věděl, proč mě sleduješ, chlapče!
No?
Seš z rodiny? Šéf ti nařídil, abys mě sledoval?
No?
Ale.
Ty jsi…
Jste v pořádku?
Ale o jakém šéfovi jste to mluvil?
Ani slovo.
Není to vaše věc.
Chcete rozsekat lodním šroubem
Nebo být sežráni žraloky?
Co chcete?
Nech toho, Rjúki.
Slečno!
Tenhle šéf
Je totiž můj otec.
Už se nepředváděj.
Když jim to dobře vysvětlíme, mohli by nám třeba pomoct.
Abyste věděli,
Jsem,
Řečeno tak trochu vaším slovníkem,
Dcera mafiána.
Seidžuró Hagiwara.
A šéf rodiny Hagiwara, je můj otec.
No a tohle je bývalý člen naší rodiny.
Bývalý?
Můj otec nedovolil, abychom se vzali,
Tak jsme jim ukradli trochu peněz a zmizeli pryč.
Bohužel to vždycky pokazím.
Ale jdi.
Jsem moc ráda, že tady jsme.
Slečno!
Takže proto už se nemůžete vrátit.
A proto jste také lhali a řekli, že jste nic neviděli?
Když se vrátíme, zabijí nás.
Naše životy jsou přece důležitější než nějaká mrtvola!
Policie vás jistě ochrání.
Jenže my jsme Jakuza.
Na nás by se vykašlali.
Tak já to ohlásím za vás!
Jen to zkus.
-Rjúki. -Mě ale vážně nezastrašíte.
Fakt?
Tak to tě zabiju.
No tak, pane! Neblázněte!
Slečnu Šiori ochráním, a klidně vás oddělám!
Rjúki. Nech toho, Rjúki.
Nechte toho! Prosím! Udělejte něco!
Dělejte! Nikdy se od vás zastrašit nenechám.
Pusťte ji!
Už toho nechte!
Nikomu nic neřeknu! O žádných hostech, ani o vás!
Ale proč?
Chránit soukromí všech našich hostů je hlavní komorníkovou povinností!
Prosím odstupte od madam.
Je to, možná dobré a nebo taky fakt příšerné.
Ten náš poslední film nebyl úplně špatný.
Ale já chci hrát ve skvělým filmu.
Co?
Prostě chci roli ve skvělým filmu!
A co to je „skvělý“ film?
U filmu přece záleží jen na tom, kolik peněz umí vydělat.
Chci, aby ten film, byl nominovaný do Cannes.
Co to je „Cannes“, hm?
Filmový festival! A ocenění!
Musíme tam taky zajet.
Tóhó Cinemas ti snad nepostačí?
To není ono!
V Cannes se nosí smokingy!
Tím festivalem žije úplně celé město!
Aha, párty!
Hele.
Je sice fakt, že tvý filmy dost vydělávají.
Jenomže
Vzít skvělou mangu a udělat z ní nudný film tak akorát spoustu lidí štve.
Takže mi chceš říct že v tom tvém Cannes ti jde ze všeho nejvíc o to abys netahal
peníze z chudých, ale z bohatých.
Přesně tak.
Já jsem Aina Horikawová, víš.
A když mě budeš poslouchat, zbohatneš.
No?
Já vím.
Promiňte!
Chceme menu!
Rychle!
Tak bude to? Kde to vázne? Honem!
To to trvalo!
SVATBA PRODUCENTKY AINY HORIKAWOVÉ A HERCE HIDEAKIHO FUDŽITY
Je vdaná
-Za někoho jiného. -Né, tohle už jsme měli.
Kdysi jsem hrála v jednom jejím filmu.
-Co? -Tak co třeba tohle? Hm. To ne.
Víte, já…
Prostě jsem hrála v jednom vašem filmu.
Co?
Vy jste snad herečka?
Tenhle film byl jediný, ve kterém jsem dokázala projít konkurzem.
Asi mi jste dost vděčná.
Jaká role?
Žena, které se zasekl zadek mezi dveřmi od výtahu.
Hm, aha. Jo, jo.
Ano! Jste ta se zadkem, a
Teď chcete další roli?
Ne, madam.
Odpusťte, že se vás na to ptám, ale
Vy dva spolu
Jaksi
Spolu máte nemanželský vztah?
Jste nějaký drzý.
Moc se vám omlouvám.
Ale kdyby se tady šetřila vražda,
Tak by váš poměr vyšel najevo.
A veřejnost by zjistila, že zkrátka nejste počestná žena.
A proto jste kapitánce oba tvrdili, že jste nic neviděli.
Madam, za to je pokuta.
Jenom jsem ji držela mezi rty.
Proč se má rušit plavba jen proto, že někdo umřel, hm?
Je vám jasné, že mám pravdu.
A víte proč?
Protože host má vždycky pravdu.
Velice se omlouvám.
Vy se nemáte za co omlouvat.
Chci vám říct, že srdce si za peníze nekoupíte.
Ženo se zadkem?
Copak?
Co proti mně máte?
Jen mluvte. Já totiž vadím většině lidí.
„Je arogantní, hodně nadutá jde jenom po penězích.“
Možné to je.
Nicméně Vám něco řeknu.
Nesejde na tom. Nejsem váš nepřítel.
Vás totiž ve skutečnosti netrápí bohatí lidé, ale
Vaše sebevědomí!
Vy totiž vůbec žádné sebevědomí nemáte!
Hm? Takže chudí jsou poctiví a bohatí zlí?
Jo tak.
Tušíte, proč já jsem bohatá?
Protože hodně dřu.
Richard Mille, Patek Phillippe, Birkin, Centurion Card.
To si prostě můžu dovolit.
Nedělám vůbec nic špatného.
I kdyby nečekaná změna klimatu způsobila potravinovou krizi a lidé jedli cvrčky,
tak já budu jíst maso.
Já jsem si to vydřela.
A vy podle všeho ne.
Dokud budete ze své prohry vinit ostatní,
Budete navždy žena se zadkem.
A budete jíst cvrčky. Chápete?
Ani v nejmenším.
Nedivím se.
To samé vy.
Jste tady pouhý sluha. tak se podle toho chovejte.
Ihned si seberte tu paní se zadkem a odejděte.
To teda ne!
Samozřejmě, že ano.
Moc se vám omlouváme.
Tak fajn.
Vraťte se do díry.
A jenom dejte pozor na zadek.
Pojďte.
Omluvte nás.
Jen ho položte tamhle.
To ne, vyčistím ho.
Nechte to. I já jsem kdysi dělala v prádelně.
Stihla jste toho spoustu.
Ano, to je pravda.
Mé práce mě většinou bavily,
Ale v žádné jsem se nenašla tak, jako vy tady.
Neměla jsem to těžké.
Mít nezajímavou práci je občas
Vlastně celkem zajímavé.
Nevím, zda
Budu ještě schopný dál dělat komorníka.
Je to hodný člověk,
Ale hodní lidé jsou nudní.
Přesně tak. Je s nimi nuda.
Nedokáží si užívat života, jo.
A z někoho takhle neuvolněného se vám hodně těžko zrychlí tep.
To je přesně ono. Má slečna je upjatá. Skoro mě nepřitahuje.
Mě můj přítel taky nepřitahuje.
Je to tak.
Říká naprostou pravdu.
Skutečně jsem nudný člověk.
Ale o vás to neplatí.
No.
Prohlásil, že ho vůbec nepřitahuju.
Ale to je nesmysl.
Jste přitažlivá žena.
Moc se omlouvám. Beru to zpátky.
A tím mám na mysli to,
Že beru zpátky, že připadáte přitažlivá konkrétně mně,
Nikoli objektivní pravdu,
Že samozřejmě jste obecně přitažlivá žena.
Promiňte.
Ale já myslím že si život svým způsobem užívám.
To já také.
Také si ho svým způsobem užívám.
Třeba teď,
Plavíme se na krásné lodi.
Ano.
Takže, madam.
Na té lodi je spousta míst, která stojí za návštěvu.
Dovolte mi, abych vás jimi provedl.
Opravdu?
Vydržte minutku. Jdu se převléct.
Počkejte vy na mě.
Když už, tak už.
S těmi botami se mi to občas stává.
Většinou, když spěchám.
Vážně?
Nebylo to poprvé.
Tady to nevadí! Tedy, aspoň doufám.
Ale líbí se mi to.
To je pravda. Kupodivu to vypadá stylově.
Bon soir.
Vítejte na mé šou.
Pardon, pardon.
Děkuji.
Omlouvám se.
Tak prosím. Zvolte kartu.
Teď mi ji neukazujte.
Připraveni?
-Ano. -Fajn, tak
Ji vraťte.
Edwardova
Magie.
Edwardova
Magie.
Je to vaše karta?
Ano.
Přeji příjemný večer.
Promiňte.
Užila jsem si to.
Pane komorníku.
Jste hodný člověk.
To má být snad urážka?
Já myslím, že se ti dva opravdu mýlí.
Hodní lidé totiž nejsou hodní.
Co?
Hodní lidé nejsou hodní jen sami od sebe, ale snaží se o to.
Snaží se nepomlouvat jiné, být k nim milí.
Takže…
Říct, že sobci jsou mnohem přitažlivější,
Je dost chyba.
Oni vůbec neví, jak je to těžké.
Já myslím, že vy jste hodný člověk.
Ne, to určitě nejsem.
Mám dost zlých myšlenek.
A nemůžu se jich zbavit.
Třeba doufám, že cestou do onsenu budou mít poruchu.
No? Jsem hrozná, že?
To je ale přirozené.
To já bych se jim zase rád nějak pomstil.
Já se jim chci taky pomstít.
Tak to uděláme.
Jenže jak?
-Něco vás napadlo? -Možná.
No ovšem.
On to taky viděl.
Náš poslední svědek.
Tu závěť musíte najít co možná nejdřív.
Jinak jeho tělo začne hnít, sakra!
A my tady zmrzneme!
Snažte se.
Příště si laskavě odpusť slova o hnijícím těle, když někdo jí, ano?
Ještě jeden den předstírat, že žije.
Ano!
Promiňte, jdu pozdě.
Omlouvám se.
Vypadá dočista mrtvý.
Ne, žije.
Zrovna měl snídani.
Že jo, tati?
Vejce Benedikt jsou lahůdka.
Prosím.
Děkuji.
Rádo se stalo.
Vůbec na vás nemám čas.
Zbláznil jste se? Přece tam otce takhle nenecháte!
Jste přepracovaná.
To proto jste takhle uklouzla.
Co?
Nechceš se nám s něčím svěřit?
-Jste v pořádku? -Co se stalo? -Ta paní spadla na zem.
Něco se jí stalo.
Co se tu stalo?
-Rychle. Pomozte jí někdo. -Dýchá?
Vidíte tu krev?
Slyšíte mě?
Upadla? To snad není pravda.
Responsibility.
Zodpovědnost je zásadní.
Samozřejmě bych se vzdala své hodnosti,
-kdyby se někdo z hostů zranil nebo snad… -Máme jednu zraněnou
ženu, po pádu ze schodů.
Je stabilizovaná, ale kvůli té ráně na hlavě se zatím neprobudila.
Záchranný vrtulník dorazí za půl hodiny.
Vezměte prosím jejího syna do kajuty.
On snad neodletí s ní?
Kurumovi si přejí, aby tu zůstal a dělal společnost jejich dceři.
Omlouvám se,
Pokud ve vás zranění mé matky
Vyvolalo nějaké obavy.
Tvá matka měla být opatrnější.
Rena se začíná nudit.
Ano.
Chápu, děkuji.
Od toho večera Soheje Kurumu už nikdo nikde neviděl.
A pokojovou službu teď pořád odmítají.
Máte univerzální klíč.
Do pokoje hostů se nesmí vstupovat bez povolení.
Omlouváme se.
Mají tady podivnou zimu.
Přijde mi, že je tu tak třináct stupňů.
Tak jsme se spletli.
Myslela jsem, že ho máme.
Naše dva stíny.
Pomstíme se jim?
Že jim pošleme fotku?
Jo.
Tady by to šlo.
Mám jít sem?
Jo.
-Ne, trochu blíž. -Ano.
-Tak. -Hm.
Fotím.
Jsem dost nervózní.
Jsou to jen stíny.
Jo. Jen stíny.
Já nevím…
Něco tomu chybí.
Ta jejich fotka byla tak nějak malinko lepší.
Porazíme je.
Jo.
Co se pootočit.
Tak?
To bylo jako…
Líbací póza?
Taky se vám zdá?
-To jsem nečekal. -Jo, já tedy taky ne.
A nebyla by to lepší fotka?
Rozhodně by měla větší efekt.
Tak jo.
Hned vám to pošlu.
Aha, jo.
Povedla se.
To by je mělo důkladně vytrestat.
Jo! To jsem já.
Jo, tak to fakt moc rád slyším!
Paráda!
Jasně. Máte to u mě.
Pošlu vám hezkou sumu.
A teď tu závěť poupravte.
A je to, je to, je to! Je to! Je to!
Jo!
Důkazů máme dost. Jdu za kapitánkou.
A to jsem si myslela, že horší už to být nemůže.
Ale takový už je zkrátka život.
Nevíte, co se stalo, že?
-Malér? -A jaký.
Pan Sohei Kuruma právě zemřel.
Řekl, nám že si potřebuje lehnout.
A dlouho se pak nevracel.
Šli jsme za ním.
Už dlouho měl problémy se srdcem.
Takže nejspíš zemřel
Na jeho zástavu.
Je mojí povinností sepsat lékařskou zprávu.
Jedná se přece o mého otce!
Postarám se o to sám!
Upřímnou soustrast.
SUGURU UBUKATA: ZPRÁVA
MOHL BYCH TEĎ ZA VÁMI PŘIJÍT DO KAJUTY?
VOLÁ: RJO KIJOKAWA
Ano?
Ahoj
To jsem já.
Vím.
Promiň, že jsem se neozval.
To nic.
Ty jsi asi už na všechno přišla.
Málem jsem udělal obrovskou chybu.
Ale naštěstí jen málem.
Došlo mi, že nejdůležitější
Jsi pro mě ty.
Můžeme se sejít?
Dějí se divné věci.
VOLÁ: WAKABA
Za pár hodin budeme stavět v Hong Kongu.
Tam předáme tělo Soheje Kurumy objednané pohřební službě.
Ale
Ostatní z rodiny Kurumových
Se účastní konference Rady Evropy, takže tu zůstanou.
Berte to na vědomí.
Ano, pane.
Nerozumím, jak si někdo
Může užívat plavbu, když mu umře člen rodiny?
To se radši chápat ani nesnažte.
Soheie Kurumu ale vůbec nezradilo zdraví.
Nezemřel včera.
Když za vším vidíte jen spiknutí, znamená to, že jste asi blázen.
To mi tedy říká ten pravý.
Kdy ta loď dopluje do Hong Kongu?
Připlouváme v poledne.
Tak
Díky za vše.
Vážně to přejdete jen tak?
A co přesně?
Co přesně?
To, co se tu stalo.
Ano.
Ale svědectví syna Soheje Kurumy je absolutní lež.
To ať si vyřeší v rodině.
Nezajímá vás to.
Z Hong Kongu se teď vrátím zpět do Japonska.
Hlavně že vám to vyšlo, že?
Přítel je pro mě důležitější než mrtvý pracháč, kterého jsem ani neznala.
Najednou vám nevadí, že chtěl do onsenu s jinou ženou?
To, to je pravda, jenomže
-Nemůžu ho proto přece opustit. -Vždyť vás podvedl.
Nepodvedl mě.
Jen „skoro“.
-To je to samé, jako „úplně“. -Mezi uvařenou a skoro uvařenou rýží
Je také velký rozdíl.
Ale láska přece není rýže.
A „skoro podvod“ je zkrátka podvod.
Proč mi tohle říkáte zrovna vy, pane komorníku?
Protože je pro mě
„Skoro láska“ totéž
Jako „úplná láska", madam.
Nemohla byste na téhle lodi zůstat kvůli mně?
Nemůžu být já
Důvodem, proč nechat minulost být?
Heh, o čem to mluvíte?
Vám přece vaše přítelkyně také volala.
-Můžete k ní zpátky. -Moc dobře víte, že to nepůjde!
Když loď jednou vyplula, nevrátí se.
Odejděte prosím.
-Chci vám říct… -Copak palubní personál
zůstává v kajutě hostů?
Moc se omlouvám, madam.
CHCETE TUTO FOTKU SMAZAT?
FOTKA SMAZÁNA
Toto je oznámení všem hostům. Naše loď Bellissima v tuto chvíli připlouvá do
přístavu v Hong Kongu.
Děkujeme vám, že cestujete s naší společností.
Dámy a pánové…
Děkujeme za pomoc.
No, snad se už nic špatného nestane.
Velmi se omlouváme za toto vyrušení.
Všem pasažérům, kteří opouštějí loď.
Nezapomeňte prosím žádné osobní věci, především pokud jste měli odbavená
zavazadla.
Posádka Bellissimy vám tímto děkuje, že jste se zúčastnili plavby.
A doufáme, že jste předchozích šest dní
Naší cesty z Hokkaida až sem strávili co možná nejpříjemněji.
Jménem posádky vám srdečně přeji jenom to nejlepší.
Doufáme, že se s námi zas někdy budete plavit.
Doufáme…
Doufáme,
Že se tady s vámi všemi
Ještě někdy znovu setkáme.
Přestože já se tu budu plavit dál,
Nikdy v životě na vás nezapomenu.
A jsem šťastný, že jsem vás poznal.
Tato plavba s vámi mě naplnila radostí.
A chci říct,
Že vás opravdu velmi…
Co to sakra děláš?
Moc se omlouvám.
Nyní odplouváme do zátoky Ha Long ve Vietnamu.
Budeme se snažit, aby vaše plavba…
Výborně!
Tak to jsem tedy zvědavý.
Tak co myslíš?
Já bych na to neměla nervy.
Jo! To je síla!
Jó! To byla fakt paráda, slečno!
Komorníku.
Ano, madam?
Co tu děláte?
Něco jsem tu nechala.
Pomůžu vám.
Už jsem to našla.
Co se děje?
Děje se, že moje máma je vzhůru.
Měla o vás obavy. Víte, slečno Kurumová?
Totiž, přijde mi, že se mu ta dívka moc líbí.
A myslel, že by jí to ublížilo. Proto nic neřekl.
Smrt v rodině je vždycky smutná.
Není nic smutnějšího, než přijít o někoho ze své rodiny.
Takže je normální být smutný.
Proč mi tohle říkáš?
Zdá se mi, že se moc trápíte, slečno.
Netrápím!
Proč jsi ne mě takhle zlý?
Slečno.
Pojďte se mnou ke mně domů.
Cože?
Už tě nechci vidět!
-Vidělas, jak se tvářil? -Jó, to bylo k popukání!
To jo. Určitě myslel, že podvádíme.
Když to tak půjde dál, tak si tuhle loď brzo koupíme.
Pokud zaplatíte počáteční vklad.
Hm. Klidně.
Opravdu?
Hm. Jdeme do toho! Naše loď!
Hele, skoč mi s tímhle do zastavárny, jo?
Co?
Udělej to sama.
Ty se nechceš stát hvězdou?
Vyhrál jsem ten konkurz v Japonsku.
Ten jeho rozpočet nestojí za nic.
Rozpočet mě vážně nezajímá. Jde mi o uměleckou hodnotu.
Slečno.
Prosím tě, neříkej mi „slečno“.
Už nejsi člen rodiny a já už nejsem dcera tvého šéfa.
Takže přítelkyně a přítel?
Šiori?
Rjúki.
V Egejském moři se…
Miláčku.
Juki Pjon? Kdopak je to? No tak?
Já to vysvětlím.
Odřízni ji.
Jak jsem řek!
Na tom festivalu v Cannes sledují filmy a jedí k tomu mušle.
A neříká se tomu slávky?
Jsou od francouzské vlády. Chápeš, co tím chci říct?
Že jíst mušle za veřejné peníze je umění, jo?
O mušle přece nejde!
A o co?
Třeba o kanle!
Končím. Jedu zpátky.
-Loď pluje až do Egejského moře. -Vzpomínáš si, co říkali?
Kvůli vraždě by loď obrátila a vrátila se zase do Japonska.
Hned jak jim to video ukážu, tak to otočíme!
Nech toho! Pusť to! Co sakra blbneš!?
Pusť!
-Co se to děje? -No tak, přestaňte.
Taky se chci vrátit.
-Přestaňte, prosím vás. -Jdeme!
Za nima!
-Co? Jo! -To snad není možný.
Co je?
Běž se učit, jo?
Ano.
Reně totiž
Vlastně
Šachy tolik nejdou.
A nejen šachy.
Ani jiné hry, které hraje ve škole.
Ale
Vyhrává.
Její otec totiž vždycky zatelefonuje výrobci hry
A oni změní pravidla tak, aby Rena vyhrála.
Jenomže pak s ní zas nikdo nechce hrát.
A je mi jí strašlivě moc líto.
Jedla sice jahody, které stály tisíc jenů,
Ale nikdy neměla sladkosti z obchodu.
Rena neví,
Že je vlastně osamělá.
A ten, kdo ani neví, že je osamělý,
Je nejosamělejší.
Vůbec nikdo nemá Renu rád.
Ani rodina.
Ale ty přece ano, že?
Když má někoho, kdo na ni myslí, jako ty, není osamělá.
A ty ji můžeš ochraňovat.
Ale já a Rena
Jsme z jiných vrstev.
Ty vrstvy neexistují.
Nechám sem donést víc zvlhčovačů.
My nepůjdeme na dědečkův pohřeb?
K tomu není žádný důvod.
Paní Sakumotová má o mě starost.
Takže ona se přece probrala.
No a vadí to?
Ne, snad ne.
Nevadí.
Ale co když má ten kluk třeba nějaké tušení?
Neřekl ti něco divného?
Snad ne.
Bude to dobré.
Chci se mu omluvit!
Ale nač by ses omlouvala sluhovi?
Byla jsem na něj zlá.
Omluvím se mu!
Počkej, nikam nechoď!
Nechci, aby od nás Kanato odešel!
Tomu klukovi
Asi něco jeho maminka prozradila.
Doufám, že ne.
Nic se nestane.
Řeknete nám, co je na plavbě nejdůležitější?
V životě se může stát spousta věcí.
Drobným nepříjemnostem se pak zasmějeme.
A na lodi
Je možné všechno nějak vyřešit, dokud se nepotopí.
-Ale ne! -Co to bylo?
Asi půjdem ke dnu.
Nepůjdem.
Co?
Vrátíme se do kajuty a v klidu si to řekneme.
Důležité oznámení pro cestující.
-Rena. -Kanato!
Pro zachování bezpečnosti dbejte prosím pokynů posádky a vraťte se do svých kajut.
Kanato!
Reno!
Pane sluho! Pomozte nám!
Chytejte!
Neházejte to! No tak dost, stůjte, stůjte, stůjte! Dost, dost! Ne, ne! Dost!
Ne, ne, ne! Počkej, počkej, počkej, počkej, počkej, počkej! Ne, ne, ne!
Mně!
Hezky!
…A vraťte se do kajut.
Kanato!
Tady, Slečno!
Kanato!
Vidíte toho člověka v plášti? Vím, kdo to je.
Je to někdo z rodiny toho doktora.
Velice nás to mrzí.
Prosím vraťte se opatrně do svého pokoje.
Proč klečí na zemi!?
Jak se to chováte?
Přece jste tu komorník!
Takhle se mluví s hostem?
M… moc se vám…
Moc se nám co?
Omlouvám, pane.
Tak se chovejte, jak máte.
Tak pojď. Vstávej.
Běž.
A tu holčičku vem s sebou.
Hele! Co to děláte?
Reno?
Reno!
Pojď hned zpátky.
Promiňte pane ale ne!
Co si to dovolujete?
Je mi líto, pane!
Tohle vám neprojde!
-Velice se vám omlouvám! -Au, to bolí!
Ano, já vím.
To bolí, ty osle!
Nejsem žádný osel, ale komorník, pane!
Co chceš?
Že vám pane není hanba!
To vám chci říct.
Nevíte, že jsme tady hosté?
Vím.
Dost často říkáme, že „Zákazník je bůh“,
Ale, a promiňte mi to,
Pokud si myslíte, že jste doopravdy bůh, tak proč se pak podle toho nechováte?
Kdybych si tady měl hrát na boha tak jste ve špitále.
Posaďte se.
Máte se chovat úplně jinak.
Komorník má za povinnost nabídnout svým hostům tu nejlepší možnou péči.
Ale nemohu pominout, že tady došlo k vraždě.
Prosím řekněte, jak to bylo.
A co jako?
Tu vraždu máme nahranou na videu.
Raději se vrátím zpátky do kajuty.
Co, že tak najednou?
Tohle se mnou nemá nic společného.
Ten, kdo umřel, byl přece tvůj otec, pokud vím.
Prosím?
Zdá se, že bude pršet.
Ať to zruší. Jasné?
Ale? Copak tu všichni děláte?
Tohle byste měla vidět.
No? Stačí ne?
Co to bylo?
Tam někdo je.
Co to je?
Všichni jsme to viděli.
Ti dva jsou vrazi. Dost chladnokrevní.
Moment, moment!
Co to má být?
Nemám s tím nic společného.
Zabila ho totiž
Ona.
Fakt?
Ano, tys to udělala.
-Co to plácáš za nesmysly? -Stála jsi támhle!
U kraje bazénu!
A pak jsi strčila tátu do vody a utopilas ho!
Ty jsi trochu přebral, ne?
Slyšela jste to, kapitánko?
Chtěla jsem po vás jen to, abyste byl dobrý hromosvod a…
No tak!
Loď se přece nepotápí, kapitánko.
Chcete něco říct?
I já jsem ten večer pořídil video.
Ona sama
Odvezla mého otce přímo sem k tomuhle bazénu.
-Ty si snad nevzpomínáš, jak… -Tu vraždu dobře plánovala.
A on to věděl.
Zjistil totiž, že Rena ve skutečnosti není má dcera.
A proto ho potřebovala navždy umlčet.
Znovu se setkám se svou první životní láskou.
Jen tak se dostanu až do nebe.
To ne! Vydržte, pomůžu vám!
Ty děvko!
A proč jsi pak teda
Jenom tak seděl v kajutě a předstíral, jako by se vůbec nic nestalo?
Byl jsem z toho v šoku.
S kým jsi měla poměr?
S Šibatou? Ozakim? Hamajou?
S Mikim, broučku!
Miki?
Nicméně o žádné vraždě nic nevím!
Pardon, promiňte.
Nemohla bych to ještě vidět?
Pročpak?
Proto.
To ne. On vám to nedá. Že ne?
Znovu se setkám se svou první životní láskou.
Ještě jednou prosím.
Jen tak se dostanu…
Znovu se setkám se svou první životní láskou.
Všimli jste si toho?
Znovu.
-Jen tak… -Proč pořád pouští to s tou první láskou?
Znovu se setkám se svou první životní láskou.
Protože v tom záběru je opravdová emoce.
Mám to.
Co?
Můžu si pustit to vaše?
Teď pozor.
Znovu se setkám se svou první životní láskou.
-Jen tak se dostanu do nebe. -Co máme vidět?
Součást programu!
Přesně.
Nesedí tam ta poloha.
Jo.
Nemůže sedět.
Točilo se to odjinud.
Nesedí celková poloha.
-Jak to? -Měsíc!
Koukněte se na měsíc.
Tady je vlevo.
-A tady vpravo. -Přesně.
Je to natočené později.
Ale ten měsíc se za tu dobu nemohl posunout o tolik.
Ne, měsíc se vůbec nepohnul.
Aha.
Jo, jo, jo, jo.
Já jsem změnila kurs.
Pravobok! Deset!
Nepohnul se ten měsíc.
Pohnula se loď.
Tohle se stalo předtím, než loď zatočila, a tohle potom.
Asi toho pána strčili do bazénu podruhé.
No, jo!
Já to ale nebyla.
Já jsem šla okamžitě do kajuty.
Takže kdo ho shodil pak?
No on.
To je nesmysl! Vždyť jsem byl s tebou!
Ale…
Divil jsem se, že spolykal tak málo vody.
Co?
Byl mrtvý dřív, než spadl do bazénu.
A na ruce
Měl přece popáleninu.
Mohlo za ni asi něco horkého.
Ne, elektřina!
Držel něco, co bylo pod proudem.
Jak pod proudem?
Nemusíte se bát.
Hůl je rozbitá.
Od chvíle, co jsem mu ji podal.
Chyťte se.
No páni! Podívej na to.
-To je jako fotka z kalendáře! -Moc vám děkuji! Máte to nadosmrti u mě!
Tak já si to vyberu hned.
Proč?
Pokud máte čas,
Můžu vám to vyprávět.
Doktora!
Já jsem lékař.
Co je?
Kdepak.
Nejste lékaři.
Děkuji. Jsem vám zavázán pane.
Prosím počkejte tady, než přijde policie.
A nebojíte se, že zmizím?
Mořeplavci jim říkali „Sirény“, vládkyně moře.
Možná, že to akorát způsobovala mořská nemoc.
Zřejmě ano.
Ale mám pocit, že jsem ji párkrát zaslechl.
Píseň Sirén.
Škoda, že tady nejsou lázně.
O onsenu už nemluv.
Popovídejme si o nás.
Přečetl jste si pravidla, pane komorníku?
Může si člen posádky něco začínat s pasažéry?
No…
Na to už je stejně pozdě.
Jak by na to mohlo být pozdě.
Ještě jsme nic neudělali.
To je jenom stín. A rty nejsou spojené.
V tomhle případě
Nejde o to, jestli na té fotce jsou spojené rty nebo nejsou.
Jde o to, jestli byly spojené city.
Nevím, jestli tam došlo k nějakému spojení citů.
Vážně nevíte?
Nepamatuju si to.
Tak to mě tedy opravdu moc mrzí.
Doopravdy si to nepamatuju.
Už si vzpomínáte?
Pořád nic.
A teď už tušíte?
Možná když to zopakujete.
Proč se musíme vracet do Japonska, když jsme dopluli tak daleko?
Nemůžeme jet dál, když na lodi došlo k vraždě.
Poslouchejte,
Nechcete si zahrát v mém filmu?
Jsou v tom velké peníze.
Chtěla bych vás pak představit svému otci.
A domníváte se, že mé umění ocení?
Jasně. Párkrát ho vyzkoušel na vlastní kůži.
Fakt?
Přála jste si snad, něco, madam?
Posadíte se, prosím.
Bohužel teď někoho obsluhuji.
Přání hosta byste měl splnit.
Promiňte, ale…
Kdo se chová povýšeně k zaměstnancům ve službě, je jenom obyčejný hlupák.
A vy jste snad jen komorník?
Nebo jste také můj milý?
Totiž…
Vítáme vás na show! Vítáme vás na show!