Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
HA MINDEZ NEM TÖRTÉNIK MEG, AZT MONDHATTAM VOLNA NEKED:
NÉZD, EZ A TE HÁZAD,
SZÁMOLJ EL HÚSZIG, ÉS ROHANOK A HELYSZÍNRE.
Damir!
Damir, hallasz?
Kiálts, ha nem tudsz ajtót nyitni!
Damir!
Betöröm az ajtót, menj onnan!
Betöröm az ajtót, hallod?
Jól vagy?
Damir, tudod tartani?
Úton van a mentő.
- Ne! - Rohadt élet...
Tudod, mi a vércsoportod?
Jó napot!
Jó napot, az előbb beszéltünk. Mentőt hívtam a Creska 3-ba.
Most értem ide...
Eszméleténél van. De azt hiszem, sok vért vesztett...
A karján és a nyakán.
Igen, Creska 3, harmadik emelet.
Itt vannak a kollégái, köszönöm!
Jó napot!
Mi történt?
Öngyilkossági kísérlet.
- Ön törte be az ajtót? - Igen.
Jó napot!
Kicsit emeljék fel a lábát!
Kötszert kérek.
Hogy érzi magát, fáj valamije?
Hogy hívják?
- Damir! - Damir, megszédült vagy elájult?
- Jól vagyok. - Mikor történt ez?
Három körül.
Három körül? Biztos ez? Mindjárt nyolc.
- A barátja? - A testvére.
- Ebben a helyzetben talált rá? - Nem, állt,
akkor esett el, amikor betörtem az ajtót.
- Nem tudom a vércsoportját. - Nem fontos, nem lesz baj.
- Velünk jön? - Igen.
- Nem lesz semmi baj. - Damir.
Damir, tartsa nyitva a szemét, hogy tudjuk, velünk van, jó?
- Nem jöhet velünk. - De az orvos azt mondta...
Félreértette.
- Ide visszük, a Rendicevába. - Hova?
- A Rendicevába. - Figyelj...
Ott találkozunk!
Jó napot! Azt hiszem, ide hozták a testvéremet. Damir Lucic.
Igen, második ajtó jobbra, ott kérdezze meg!
Köszönöm!
- Jó napot! Bocsánat, ő a testvérem. - Jó napot!
Hepatitis C-pozitív?
Nem, miért? Jól van?
Az lesz.
A nővér majd ad egy papírt, amit alá kell írnia.
- Hol? - Lena!
Lena!
Jöjjön, fiatalember!
Ellenőrizze az adatokat, aztán itt írja alá!
Tessék, a holmijaihoz.
- Kész? - Igen.
Várjon odakint!
- Kint leszek. - Nem fog sokáig tartani, várjon kint!
Mi ilyenkor a következő lépés, gondolom, pszichiáter?
Az orvos mindent el fog magyarázni.
- Bruno Lucic? - Igen.
Velem kell jönnie a lakásra a helyszínelésre.
Jó, csak megkérdem, szükség van-e még rám.
Ön szerint mennyi ideig fog tartani?
Indulás!
Várjon egy kicsit, csak meg akarok kérdezni valamit az orvostól.
Jöjjön!
Mit csinál?
Jöjjön, ne rabolja az időmet!
Elnézést! Vissza kell mennem a rendőrökkel a lakáshoz.
Szükség lesz még rám?
Még legalább fél óra, míg végzünk,
de utána jöjjön vissza!
És ön kicsoda? Van végzése?
Elnézést, nem akartam problémázni, biztos így is van elég dolga...
Százas, jelentkezz!
Százas, vétel.
Itt a 124, úton vagyok a Creska 3-ba.
Vettem.
Jó estét!
Ön törte be az ajtót lent és itt?
- Igen. - Egy személyit kérek.
Nem nyitott ajtót?
Igen. Nem nyitotta ki.
Beszéltem vele telefonon, éreztem, hogy valami nem stimmel,
ezért törtem rá az ajtót.
Lehetne pontosabban?
Vért emlegetett.
- Most nem is emlékszem... - Majd beugrik. Ki törölte le a vért?
Hol?
Itt, itt és itt.
Fogalmam sincs.
Tényleg nem tudom.
Mióta lakik itt?
- Az év elején jött ide dolgozni... - És még nem jelentkezett be ide?
- Lehet. - Szép.
És ez a Beretta?
Azt nekem kérte kölcsön egy baráttól, és ezek szerint nem adta vissza...
- Van fegyvertartási engedélye? - Nincs, de ez nem is működik.
Egy forgatáshoz kellett, a tévének dolgozom. Ez egy kellék.
Vizsgáltassátok be a fegyvert!
Elnézést, de vissza kellene mennem a kórházba...
Add vissza a személyijét! Elmehet.
- Itt hagynám a holmijait. - Jó.
- Köszönöm, viszlát! - Viszlát!
Menjünk!
Nem tudtam aludni.
Bevett valamilyen tablettákat?
- Nem. - Fogyasztott alkoholt?
- Nem. - Kialvatlanság, ennyi?
Elnézést! Pszichiáter engedélyezte a kihallgatást?
- Nem lehet csak úgy... - Azt akarja, hogy kikísértessem?
Fiatal vagy még ehhez.
- Ez most minek kell? - Menjen ki!
Hagyják levegőhöz jutni a pácienst!
Ne parancsolgasson nekünk! Menjen ki!
Nem megyek sehova.
Semmi baj.
Ki akar lökdösni?
Oké.
- Mutassa a jelvényszámát! - Miért, mit csináltam?
Mit csinált? Mire jók az ilyen beszólogatások?
- Meg kell írnunk a jelentést. - Nem értem ezt a hangnemet.
Ki törölte le a vért?
- Mit akar ezzel? - A vért, ki törölte le?
Melyik kereszteződés?
- Most hova viszik? - Egy pszichiáterhez.
- Nagyon fáj? - Nem.
Az orvos előbb vele fog beszélni, utána önnel.
Jó estét!
Elnézést, a testvéremnek balesete volt.
Felment a vérnyomásom.
Nem tudna adni valamit, amitől lenyugszom?
Üljön le!
Köszönöm!
Szia, anyu!
Nem, nem felejtettem el, holnap lesz. Ne aggódj!
Én is üdvözlöm őket.
Figyelj...
Nem tudsz keresni valami csendesebb helyet?
Jó, jó... Rendben...
Jól van, akkor majd jelentkezz!
Oké... Oké, semmi gond.
Szia!
Elnézést, ő a testvérem. Mi ilyenkor a procedúra?
MRI, aztán visszahozzuk.
Lucic!
- A testvére? - Igen.
Szerencséje volt, épp csak elkerült egy nyaki artériát.
Mondja, szenved a testvére valamilyen betegségben vagy depresszióban?
Nem, semmi ilyesmiben.
Nem járt kezelésre vagy terápiára?
Nem. Múlt héten én győztem meg, hogy menjen el egy pszichológushoz.
Nem volt szimpatikus neki,
ezért átment egy másik pszichológushoz, egy magánrendelőbe.
Őt hogy hívják?
Vrljicak, Sanda.
Utalt valami arra, hogy nincs nála rendben?
Igen, maga alatt volt. Ami nem jellemző rá.
És nagyon bizalmatlanná vált, ami miatt aggódni kezdtem érte.
Félt valamitől?
Az volt az érzése, hogy az emberek rosszat gondolnak róla,
de nem tudta megindokolni, hogy miért érzi így,
vagy hogy miért gondolnának róla rosszat.
Ismerem a barátait és a kollégáit,
és szerintem tudnék róla, ha történt volna vele valami.
Beszélt velük?
Nem, közvetlenül nem. Attól féltem, hogy velem is bizalmatlanná válik,
ha visszajut hozzá, hogy a háta mögött kérdezősködöm.
Voltak valamilyen ezt megelőző traumák, bármi?
Az apja meghalt két évvel ezelőtt, és...
- Szakított a barátnőjével... - Mármint a kettejük apja?
Igen.
De tudtommal az utóbbi időben nem történt semmi.
Örült, hogy munkát talált itt, és hogy Zágrábba költözött.
Nem tudom, ő nem mondott valamit?
Csak hogy nem aludt pár napja, és hogy nem tudja, miért tette.
- Szed valamilyen gyógyszert? - Doktornő?
Már nincs hely az MRI-n. Csináljuk meg reggel?
Igen, a reggel is jó.
Köszönöm! Elnézést!
Ez a pszichológus nem írhatott fel neki gyógyszert,
ezért azt javasolta, hogy vigyem el a körzetihez,
hogy utalja be egy pszichiáterhez.
De több mint egy hónap múlvára kapott időpontot.
Jól van. Most mindenképp bent tartjuk megfigyelésre, aztán meglátjuk.
Ez egy komoly öngyilkossági kísérlet volt,
nem egy segélykiáltás, ahogy mondani szoktuk.
Holnap reggel csinálunk egy MRI-t és vérképet.
Egy pillanat, csak megírom ezt.
Akkor itt marad a pszichiátriai osztályon?
Igen, igen... Amíg megállapítjuk, hogy veszélyt jelent-e magára,
vagyis amíg el nem hárul ez a veszély.
Egy pillanat...
Beadtam neki egy nyugtatót, úgyhogy nem kell aggódni, ha elálmosodik.
Oké.
El szabad tőle köszönnöm?
- Hogyne, persze. - Köszönöm!
Most bent kell maradnod pár napra.
Az orvos mindent elmagyarázott?
Oké.
Bocsánat.
Semmi baj, nincs miért.
Kapituláltam.
Kapituláltál...
Minden rendben lesz.
Anyu tudja?
El kell mondanom neki.
Nem hiszem, hogy eltitkolhatjuk előle.
Rendben.
Akarod, hogy itt maradjak veled?
Nem.
- Biztos? Nekem nem gond. - Igen.
Menj!
De reggel bejövök.
Oké.
Ez mi?
Majd ezt adjuk rád a temetésen.
Gondoltuk, hogy valami ilyesmit választanál.
Kika anyja adta ajándékba.
Az baj?
Nem.
Van benne cigi is.
Az egyik barátod kérte, hogy tegyük a koporsódba.
Zsír.
Csak olyat mondhatsz, amit én írtam neked szöveget.
Szerintem elég jól ismerjük egymást, hogy kitaláld, mit mondanék.
Az igaz.
Miért csinálod ezt?
Bepereltük a kórházat.
Úgy látom, gyatra munkát végeznek.
És nem változtattam az orvosok nevén sem.
Ugyanazok ebben a filmben, mint a való életben.
És ahogy a mondás is tartja: ha ég a házad, melegedj meg.
Hogy van anyu?
Jól.
Jobban viseli, mint számítottam.
Biztos sír álmában.
Nem, rosszabb. Üvölt.
Örülök, hogy...
Örülök, hogy megnéztelek a hullaházban.
Anyu nem akarta.
És a patológus se ajánlotta nekünk.
De...
Nem is volt olyan rettenetes.
A legrosszabb az volt...
Nem tudom, emlékszel-e a döglött macskákra és a madarakra,
amiket nyáron a fűben találtunk.
Olyan voltál...
Felpuffadt.
A macskákra emlékszem.
De nem ájultam el.
Ettől féltem a legjobban, hogy összeesem, ha meglátlak.
De nehéz volt otthagyni.
Mintha...
Igen. Mintha valaki beléd kötne a játszótéren,
én meg félrenéznék és elmennék.
Tudom.
Legszívesebben feltámadtam volna, hogy adjak valami jelet.
- Csak hülyéskedsz. - Majdnem megcsináltam.
Olyan mozdulatlan voltál, hogy úgy tűnt, minden remeg körülötted.
Ne haragudj!
Nem haragszom rád.
Mennem kell.
- Máris? - Muszáj.
Majd gondolok rád.
Az utolsó érzékem, ami kikapcsolt, a hallásom volt.
Fülsüketítő volt, mint egy startoló repülő.
- Szia, anyu! - Szia!
- Mi történik velünk? - Hát...
- Ez mindened? - Ja, nem volt kedvem pakolni.
Egyből a kórházba akarsz menni, vagy először haza?
A kórházba.
- Tudtál aludni? - Tudtam, bevettem egy altatót.
- Közel van hozzád, nem? - Igen, öt percre sincs.
Nem tudtam, mit mondjak a fiúknak a munkából.
Kinek?
Damir kollégáinak. Hogy miért nem ment be.
- Marin már hívott. - Mit mondtál neki?
Nem vettem fel neki.
Ne mondj neki semmit!
Úgyis mindjárt hétvége, majd kitaláljuk.
Hívjam fel valamelyik barátját? Nazlicot esetleg?
Hogy meglátogassa.
Fogalmam sincs.
Hagyj most ezzel!
Szedje össze magát, aztán majd maga eldönti.
Beszéltem Nadával. Ismeri a kórház pszichiáter főorvosát.
Ebben legalább szerencsénk van.
Szlovén.
Hála istennek!
Azt hiszem, itt van.
- Hol van? - Erre valahol.
Elnézést!
- Jó napot! - Jó napot!
Damir Lucic hozzátartozói vagyunk, tegnap este feküdt be.
Jó, de ne maradjanak sokáig, délután van látogatás.
- Tudjuk, de nincs a szobájában. - Most itt van nálunk.
Csak megkérdezzük, hogy szüksége van-e valamire.
Kisfiam!
Szia!
Hogy van a karod? Tudod mozgatni?
Láttad tegnap? Mint a Terminátoré.
Nekem is eszembe jutott.
- Mikor jöttél meg? - Az előbb.
- Jó nagy zűrt csináltam. - Hát, lehetett volna rosszabb.
A fő, hogy életben vagy.
Ja.
Tudtál aludni? A szemeid kicsit mintha...
Tudtam.
Biztos beadtak neked valamit.
Hát...
Én is vettem be diazepámot.
- És te? - Én is bevettem pár lejárt altatót.
Szabad itt lennetek?
Ne aggódj, megkérdeztük.
Azt mondta, bejöhetünk egy kicsit, aztán délután visszajöhetünk.
Behoztam pár holmidat, de a telefonodat nem találtam.
- Ott van a lakásban? - Nem kell.
Megkérem önöket, hogy jöjjenek vissza három után.
A vizit előtt rendet kell raknunk.
Menjünk! Akkor majd délután találkozunk.
Szükséged van valamire?
- Cigire. - Milyenre?
Bruno tudja.
Mi van?
Haza akarok menni.
- Splitbe? - Igen.
Nem tudom, hogy megy ez.
Most felvettek ide páciensként.
Megkérdezhetem, de...
Oké idebent?
Ne csak bólints, mondd is!
Igen.
Tudod, mit?
Bejövünk délután, és majd akkor beszélünk,
nem akarok most láb alatt lenni.
- Jó? - Jó.
Akkor most megyek.
Jó.
Jövünk nemsoká.
Szeretnénk beszélni dr. Kolakkal.
Negyedik emelet, kérdezzék meg az asszisztensét.
A karja rendbe jön, a véreredményei is jók.
- Szuper. - Hála istennek!
- Negyedik emelet, utolsó ajtó. - Köszönöm!
Na, milyen volt?
Jó, azt hittem, rosszabb lesz.
Nem akartam túl sokat kérdezősködni.
Igen, ráérünk még azzal.
- Jó napot! - Jó napot!
Jó napot!
- Ön is a doktorra vár? - Igen.
- A szőke hajú fiú önökkel van? - Igen.
A lányom is itt van.
A lányok a másik oldalon vannak. Még biztos nem szokták meg.
- Van bent valaki az orvosnál? - Nincs.
Itt azt mondták, az osztályon van, lent meg azt, hogy itt.
- Nem kell menned dolgozni? - Nem.
Ha kérnek kávét, van egy automata a vécé mellett.
Köszönöm!
Van valamilyen konkrét rendelési ideje?
Nem, mindig itt van.
24 órában?
Egy hete próbálom elcsípni.
Akkor kelleni fog az a kávé. Te kérsz, anyu?
Nem, köszi!
"Vigyél ki innen!"
"Azt akarod, hogy térden állva könyörögjek?" Ezt mondta reggel.
- Jó napot! - Jó napot!
- Rám várnak? - Igen.
Mi vagyunk Lucicék.
- Splitből? - Igen.
Jöjjenek be! Jó napot!
- Ne haragudjon! - Semmi baj.
Tudják...
Mi megfigyelünk, hosszú távon. Közvetve is.
Főleg annak alapján, amit a nővérek jelentenek nekünk, úgyhogy...
még nem igazán tudok mit mondani.
Esetleg van valami prognózisa? Tudom, nehéz így megmondani...
Nehéz megmondani.
Nem vagyunk sebészek,
akik törött végtagokat hoznak helyre.
Mi nem siettetjük a dolgokat.
Ehhez sok türelem kell.
- Ez érthető? - Igen, érthető.
Jó, akkor haladjunk lépésenként!
Engem az érdekelne, hogy az elmúlt hónapban megpróbáltam vele beszélni,
de nem tudom, hogyan kéne. Tud valamit tanácsolni?
Legyen a testvére!
Nem kell a terapeutájának lennie.
Ez nem is volt a szándékomban, hogy a terapeutája legyek,
de nem tudok vele mit kezdeni, főleg amikor paranoiásan viselkedik.
Csak legyen vele őszinte, amikor beszél vele. Csak őszintén!
Az önre adott reakciói nekünk is... értékesek.
Megkérdezhetem, mi a terv?
Feltételezem, felír neki valami terápiát.
Igen, gyógyszereket, terápiát, aztán meglátjuk, hogyan tovább.
Ne haragudjon, de felírtam magamnak,
hogy miket szeretnék megkérdezni.
Csak nyugodtan, természetesen.
Meg tudná mondani, milyen gyógyszereket adnak neki?
Inkább nem tenném, mert rákeres az interneten, aztán...
csak összezavarom.
Ne haragudjon, de tényleg szeretném tudni.
Különös ember maga.
- Ezt hogy érti? - Úgy.
Nem igazán tudom, mit mondjak erre.
Nem értem, hogy jutott
erre a következtetésre ilyen rövid beszélgetés alatt.
Ön nem bízik bennünk.
Mintha...
És az autó?
Gondoltam, itt hagyom. Autóval akarsz menni?
Nem éppen.
Inkább üljünk le! Rágyújtanék egy cigire.
- Jó. - Van nálad?
Nem, de veszek.
- Vegyél egyet Damirnak is! - Oké.
Mit gondolsz?
Mit kéne gondolnom?
Ha velünk így beszél, akkor hogyan fog Damirral beszélni?
Mi legalább ki tudunk állni magunkért.
Azt mondta nekem, hogy vissza akar menni Splitbe.
Tudom, hallottam.
Azt felejtse el. Nem engedhetik ki innen.
Jól összevagdosta magát.
A jobb kezét.
Meg a nyakát.
- Hála égnek, hogy felhívtad. - Jó, de fel is vette.
Megtehette volna, hogy nem veszi fel. Ez jó jel.
- Nada ismeri ezt a Kolakot? - Együtt jártak egyetemre.
És mindketten politizáltak a háború alatt, úgy tudom.
Azt mondta, jól ismerik egymást.
- Kicsit meggugliztam. - Igen?
Valamilyen verseket ír.
Egy kötete van, saját maga adta ki.
És milyen?
Rettenetes. Vitorlázik,
és pálmafákról ír, a tengerről, a hullámokról meg ilyenekről.
Úgy is néz ki.
Kalapál a szívem ettől a cigitől.
- Mit fogunk ebédelni? - Nem tudom.
Nekem mindegy.
Kíváncsi vagyok, bent mit adnak neki.
- Majd összedobunk neki valamit. - Megcsinálod neki?
Persze.
Én megguglizom azokat a gyógyszereket, aztán ledőlök.
Szuper.
Lebetegedtem tegnap este. Felment a lázam, hánytam is.
Tudom.
Küldd el e-mailben és ránézek.
Persze, persze. Meglesz időre, ne aggódj!
Jól van, köszi! Szia!
Nagyon sok munkád van?
Nem igazán, semmi sürgős.
Csak nehogy te is lebetegedj.
Kérsz teát vagy valamit?
Szia!
Mi történt?
Gyere be!
Hova mész? Gyere be!
Gyere!
Anyu, vendégünk jött.
Fiam...
Hát te?
Menj, ülj le!
Gyere!
Mi történt?
Nyugodj meg!
Viziteltek.
Kolak doktor volt, nem?
Azt kérdezték, hogy tudok-e olvasni mások gondolataiban.
És mit mondtál nekik?
Azt, hogy nem.
De nem lehettem valami meggyőző.
Ne félj! Biztos beszélhetsz még velük.
És hogy azért vagyok beteg, mert azt hiszem, minden körülöttem forog.
Várj, ezt az orvos mondta neked?
Később a folyosón beszélni akartam az egyikkel,
és azt mondta nekem,
hogy ne reménykedjek privát beszélgetésben.
Szerinted azért mondta, hogy lekoptasson? Nem értem.
Nem biztos, hogy rosszból mondta. Lehet, csak sietett.
Nem akarok oda visszamenni.
Anyu ismer ott egy orvost, aki Nada ismerőse.
Szóval elvileg tűrhető az a hely.
Ott jobb helyen vagy, mint akárhol máshol.
Annyira szörnyű?
Azt hiszik, skizofrén vagyok.
Még szart se tudnak.
Szerintem csak próbálják kideríteni, hogy mi lehet veled,
és hogyan segítsenek rajtad.
- Ki hívott? - A mama.
Feküdj le egy kicsit,
aztán kitaláljuk, mi legyen.
A nappaliban akarsz ledőlni, vagy...?
Ott jó lesz.
Feküdj le!
Ott van pár ruha, ha át akarsz öltözni.
Szólj, ha szükséged van valamire.
A kórházból hívtak.
- Mit mondtál nekik? - Semmit. Azt, hogy itt nincs.
Jól van, jól tetted.
Fogalmam sincs, mi legyen.
- Mit akarsz csinálni? - Át kell gondolnom.
Nem hiszem, hogy hajlandó lenne oda visszamenni.
Szerintem sem.
Nem értem, hogy tudtak máris levonni ilyen következtetéseket.
Már bánom, hogy megemlítettem nekik a paranoiát.
Szerintem...
Ez a rendőrség lesz.
Maradj itt!
- Jó napot! - Jó napot!
Gondolom, a testvéremet keresik.
Igen, Damir Lucicot.
Igen, de itt nincs. Most hívtak a kórházból, hogy elment.
- Felhívták? - Igen.
Hol lehet? Van valami ötlete? A lakásán nincs.
Épp fel akartam hívni a barátait, de gondolom, már szóltak volna nekem.
- Jó napot! - Szólunk, ha kapcsolatba lép velünk.
És ön, hölgyem? Az anyja, ugye?
Igen, most jöttem Splitből.
Van róla valamilyen fotójuk?
- Ami mostanában készült. - Van, igen.
Tessék!
- Tavaly nyáron készült. - Köszönöm! Viszlát!
Elnézést, mi történik ilyenkor?
Riasztjuk a járőröket, és szétnéznek az állomásokon.
Köszönjük! Viszlát!
Vághattál volna aggódóbb fejet is.
Tudod, hogy itt bent is cigizhetsz.
- Kiment a balkonra, odamegyek. - Várj, találjunk ki valamit!
- Beszélek Nadával. - Split miatt?
Nekem könnyebb lenne, ha ott lenne, és Nada is ott van.
Nem hiszem, hogy Kolak tud segíteni.
Lehet, az lenne a jobb, ha itt maradna, hogy együtt legyünk.
Engedd el!
Jól van. Dugd el a sütőbe!
Olyan hülye érzés megkérdezni, hogy vagy!
Tűrhetően.
Szerinted jobb lenne neked Splitben?
Lehet.
Dél lehet, biztos rájöttek, hogy eltűntem.
Ezzel most ne foglalkozz! Majd kitalálunk valamit.
Mire gondolsz?
Mi jár a fejedben?
Nem tudom.
Egy valamit mondj el nekem!
Miért törölted le a vért a falról?
Te törölted le a falról a vért?
Furán nézett ki. Attól féltem, hogy rád fognak gyanakodni, ha megtalálnak.
- Anyu hol van? - Ebédet csinál.
Marin hívott. Mondta, hogy nem tud elérni.
Nem volt kedvem elmenni hozzád a telefonodért.
Kéred azt, ami itt van nálam, a régit?
Nem kell.
Nincs kedved beszélni, mi?
Ne maradj kint sokáig!
Szerintem nincs annyira rossz bőrben.
Nada szerint azonnal vissza kell mennie a kórházba.
Ha visszamegyünk Splitbe, Nada felírja neki
ugyanazt a gyógyszert, hogy folytathassa a kezelést.
És szeretné, ha a kórház előtt bemenne hozzá a rendelőbe.
- Mintha legalábbis segíteni akarna... - Persze, hogy segíteni akar.
Légy szíves, ne kezdj el kötözködni!
Jól van, lemegyünk Splitbe.
- Tudsz vezetni? - Persze, elugrom a kocsiért.
Akkor menj, minél hamarabb el akarok indulni.
Sodorj nekem is egyet!
Kéred az enyémet?
- Megvan? - Igen.
Lehet, a kezére is kellett volna vennem valamit.
Nem kell, ma reggel kötözték át.
Nem akarsz előre ülni?
- Jó nagy zűrt csináltam. - Minden rendben lesz.
Ne ostorozd magad!
Nem vagyok holmi háborús veterán.
Na és? Valami elpattant nálad.
Nem csak a veteránoknak
vagy az éhező afrikai gyereknek lehetnek problémáik.
Mi lesz a rendőrökkel?
Nem Svájcban vagyunk, felejtsd el a rendőrséget!
Befekszel egy spliti kórházba és kész. Elvégre senkinek nem ártottál.
Vedd be! Ez ugyanaz, amit reggel adtak a kórházban.
Igyál!
Mondták, hogy mit adnak neked?
Kérdezz rá, ha nem mondják! Magyarázzák el!
Folyton csak mosolyognak.
- És mi ez? - Diazepám és antidepresszáns.
Egy barátom szerint, amikor először vett be diazepámot,
arra gondolt, hogy Nobel-díjat kellene adni annak, aki feltalálta.
Békedíjat.
Szerintem van másik nadrágom.
Itt a telefon, csak számot kell cserélnünk.
Megfogom.
Ez a tiéd?
A nadrágomban volt?
Nem tudom.
Mindegy, felejtsd el!
Öltözz fel!
Biztos a szürethez kellett.
Az olívához.
Ne aggódj!
Ülj be előre!
Nem hallak. Mondd még egyszer!
Nem látok pékséget.
Ez az a ház?
Ott van! Hála az égnek!
Itt vagyunk.
Csak keresnem kell egy parkolót.
Damir!
Tudod, hova megyünk?
Nadához.
Beszélni akar veled.
Hogy lássa, hogy vagy. Nem bánod?
Most kérded tőle, hogy mindent megszerveztél?
Hallgass, okostojás! Hozzá beszélek.
Jól van.
Majd meglátod.
Sose tudhatod, mi fog segíteni.
Bruno!
Gyere ide! Ne csináld!
Nézd, nem fogok kertelni.
Gondolod, hogy hibát követtél el?
Újra meg fogod próbálni?
Nem.
Szeretnél beszélni róla?
Rendben.
Bruno! Légy szíves!
Azt mondta, hogy hiba volt,
és nem próbálja meg újra.
Amíg te elmentél az autóért,
nekem azt mondta, azt se tudja, miért csinálta.
És hogy végig engem látott a lelki szemei előtt.
És mégis megtette.
Mi kavaroghat a fejében?
Tudod, mit mondott neki az első pszichológus,
akinél húsvét előtt járt?
Mit?
Hogy tegyen ki egy képet apuról,
gyújtson egy gyertyát és meditáljon egy kicsit.
Az biztos segített volna neki.
Ki kell találnunk, mint mondjuk a kórházban, amikor bevisszük.
Semmit.
Majd azt mondom, az én döntésem volt, és meg sem kérdeztem Damirt.
Hadd hívják a rendőröket, ha akarják!
Ejha, a főnök akcióba lendült.
Rendes volt veled?
Hé...
Elárulnád, mire gondolsz, amikor ilyen csendben vagy?
Mikor?
Most. Kérdezek tőled valamit, és nem válaszolsz.
Mit kérdeztél?
Mit gondolsz Nadáról?
Kedves.
Normálisabb volt, mint a zágrábi orvosok?
Valami gonoszság van bennem.
Miért gondolod ezt?
Szerinted van bennünk valami gonoszság?
Nem hiszem, hogy...
jobbak vagy rosszabbak lennénk a többi embernél.
Te nem így gondolod?
Most oda kell mennem?
Előbb hazamegyünk,
hogy együnk valamit, aztán összepakolunk neked valami ruhákat.
Jó lesz így?
Igen.
Damirral most hazamegyünk,
téged meg kirakunk valahol, hogy szerezz valami ennivalót.
Oké.
Szia, anyu!
Jó, add őt ide!
Szia! Mi a helyzet?
Hogy mit ne csináljak?
De micsodát?
Várj, ezt hogy érted?
Hallak, de mit ne csináljak?
Damir, de mit ne csináljak? Mit?
Nem akarja bevenni a gyógyszert.
- A telefonban csak azt hajtogatta... - Tudom, hallottam.
Csak szép nyugodtan!
Szia!
Egy szót sem értettem abból, amit a telefonban mondtál.
Miért kell így lennie?
Hogy mondod?
Miért kell így lennie?
De minek?
Ne csináld!
Damir, de mit? Mit ne csináljak? Nem értem.
Ne öld meg magad!
Mi van veled?
- Ne csináld! - Nem fogom.
Miért gondolod ezt?
Megígérem neked, de te is megígéred?
Fázol? Behozom a radiátort, jó?
Mindjárt jövök.
Mi történik?
Szerintem nincs jól. Be kell vinni a kórházba.
De Nada azt mondta, jobb állapotban van, mint amire számított.
De hát teljesen...
Attól fél, hogy megölöm magam. Szerintem projektál.
Rákérdeztél a gyógyszerre?
Szarok a gyógyszerre. Be kell feküdnie a kórházba.
Bemegyek hozzá.
Hol van?
Damir!
- Próbáld meg hívni a régi számomat! - Nem veszi fel.
Várj tíz percet, aztán hívd a rendőrséget!
- Azt mondod? - Igen.
Elmegyek keresni.
Igen?
Jól van. Hívd fel Vedrant, és mondd el, mi a helyzet!
Az apja mentőszolgálatos, talán be tudják mérni a telefonját.
Megvan a száma?
Fogalmam sincs, ahhoz a házhoz megyek a hotel mellett.
Damir!
Igen...
Anyu megadta a számát?
Igen, szerintem elvitte magával.
Oké.
Anyu épp hív. Bocs, fel kell vennem.
Oké. Köszönöm apukádnak. Visszahívlak.
Szia, anyu!
Oké... Jó, szia!
Kerestem róla egy mostani képet.
Ezt adtam a zágrábiaknak is.
Nem értem, minek kell jelentenünk, ha már így is tudnak róla.
Nem tudom, azt mondták, személyesen kell megtennünk a bejelentést.
A mentőszolgálattól odaszólnak a rendőrségre,
hogy megpróbálják bemérni a telefonját.
Hála istennek!
A rohadt életbe.
Jó estét! Egy eltűnt személyt jöttünk bejelenteni.
- Az anyám beszélt önökkel korábban. - Igen, egy pillanat.
- Sürgős lenne, mert... - Igen, tudom.
Az édesanyja elmagyarázta, fel kell telefonálnom.
Jöttek bejelenteni egy eltűnt személyt.
Rendben.
A kolléga fogadja önöket, amint végzett a másik üggyel.
Erre, ugye?
Meg kell várniuk, míg a kolléga szólítja önöket.
Nem veszi fel.
Mit mondott még Nada?
Csak elmondtam neki, hogy miről beszélgettetek.
Azt javasolta, ne győzködjük arról, hogy csak fantáziál.
Nem tudunk rá hatni racionálisan.
Nem értem, hogy tudott ilyen gyorsan eltűnni. Lehet, ott van a kertben.
Nincs, megnéztem, nincs ott.
Miből gondoltad, hogy ott lesz abban az épületben?
Én onnan vetném le magam.
Gondoltam, olyan helyen lesz, ahol nincsenek emberek.
Ne haragudjon, de a kollégája tudja, melyik ügyről van szó?
Tudja. Itt volt, amikor az édesanyjával beszéltem.
Megtenné, hogy esetleg...
Megpróbálhatom még egyszer felhívni.
Menjenek fel! 215. szoba a másodikon.
- Köszönjük! - Köszönjük!
Jó estét! Egy eltűnt személyt szeretnénk bejelenteni.
Kis türelmet.
Tudja, sürgős...
- Szuicid hajlamai vannak... - Rendben, csak hadd fejezzem be!
Ne hívogasd állandóan!
Lemerül az akkuja, és nem fogják tudni megtalálni.
Isten ments!
Nem tudom, jól hallottam-e, de miután eljöttünk Nadától,
mintha azt mondta volna, hogy valami ördög bújt meg benne.
Ne hívogasd folyamatosan!
- Segíthetek? - Szabad?
Igen, tessék!
Nem tudom, szóltak-e önnek, miről van szó,
de volt egy öngyilkossági kísérlete, aztán megszökött otthonról...
Igen, igen...
Tessék! Ezt töltsék ki, kérem!
Elkezdték már a keresést, a mobilja bemérését?
Mindent a maga idejében. Előbb töltsék ki!
Veszélyben van az élete, hát nem érti?
Miért nem adta oda ezeket előbb?
Kint várunk tíz perce, mint a hülyék.
Hölgyem, nekem is vannak gyerekeim, tudom, mit érez.
Vedran hív, addig töltsd ki ezeket!
Halló!
Megtalálták.
Elugrott egy sörre.
Jól van, jól van...
Oké, most a rendőrségen vagyunk. Visszahívlak.
Jó, jó... Hívlak.
Semmi baja. Megtalálták strandon.
Semmi baja.
Cigit kért valakitől, akkor látta meg az egyik kollégájuk.
Behozzák ide... Ez a hármas kapitányság?
Igen.
Jól van, akkor...
- Elnézést, amiért goromba voltam. - Az volt egy kicsit.
Most hova kell mennünk?
Oda, ahol bejöttek. A portára.
- Jól vagy? - Igen.
Mit mondasz?
Meg fognak ölni.
Miről beszélsz?
Várjatok vele a folyosón! Önök jöjjenek velem!
Te meg ne félj, nagy fiú! Elfutottál, azért kellett elfognunk.
Jöjjenek, kérem!
Akarod, hogy leüljünk?
- Ez Damir Lucicé. - Jó estét!
Most mi legyen?
Haza akarják vinni, vagy vigyük be a pszichiátriára?
Le fogják kötözni.
Attól tartok, nincs más választásunk, mert...
- Ez a törvény. - Hát igen.
Ma reggel szökött el Zágrábból.
Fürge. Van benne akarat, ez a fő.
Nézze, elmondom, mi legyen.
A kollégák elviszik őt a kórházba.
Készítenek neki össze ruhát vagy bármit, amire szüksége lehet.
- Várjam meg önöket itt? - Igen.
Hívd fel Maticot, szerintem még odalent van.
Elnézést! Épp enni készülünk, kérnek esetleg valamit?
Nem, köszönöm!
- És a hölgy? - Nem, köszönöm!
És te, barátom?
Egyél valamit!
Egy kis kenyeret sajttal?
Kérhetnék egy pohár vizet? Leesett a vérnyomásom.
- Tessék! - Köszönjük szépen!
Nem iszol egy kis vizet?
Igyál belőle! Igazi rendőrségi ásványvíz.
Damir!
Hívjanak mentőt!
Kihívnák a mentőt?
Jól vagy?
Nem jöhetnek velünk.
A sürgősségire viszik?
Igen, a sürgősségire.
Nyugi, anyu, nem mély a seb.
- Majd most biztos... - Ne mondj semmit, légy szíves!
Nyugodj meg! Nem akarod, hogy így lásson.
Egész nap visszatartottam, sokra mentem vele.
Felvitték az emeletre.
Jó estét! Damir Luciccal vagyunk...
- Igen... Idebent van, jöjjenek! - Köszönjük!
Édesem...
Semmi rettenetes, de...
a biztonság kedvéért csinálunk egy mellkasröntgent.
Jó estét!
Dr. Maras, pszichiáter.
Neked nem adok kezet, nem akarom, hogy megerőltesd.
Hogy hívnak?
Meg kell kérdeznem, hogy tudjam, velünk vagy-e.
Damir!
Mi történt, Damir?
Beszélhetünk helyetted, Damir?
Nyugodtan. Damir bármikor hozzászólhat, ha szeretne.
Tegnap öngyilkossági kísérletet követett el Zágrábban.
Ezután befeküdt a kórházba.
Majd...
elszökött a kórházból és hazajött.
Ugyanúgy beadtuk neki a gyógyszereket, amiket adtak neki.
Rövidre fogva a dolgot, megszegve a törvényt úgy döntöttünk, hogy...
elhozzuk őt Splitbe, ahol...
Jó, jó, de előfordult már nála hasonló állapot?
- Nem. - Soha.
- Felfokozott hangulati állapotok? - Nem.
Ezek gyakran észrevétlenek maradnak.
Rendben...
Előírok neki egy terápiát. Itt laknak Splitben?
Igen.
- Doktor úr, szabad? - Igen, persze.
Felkészítem őt a röntgenre. Kérem, odakint várjanak!
Várjanak kint, nem fog sokáig tartani.
- Rendben. - Még találkozunk.
Itt marad a sebészeten, amíg ellátjuk a sebet,
aztán átvisszük a pszichiátriára,
és folytatjuk a terápiát. Aztán meglátjuk, hogyan tovább.
Elbúcsúzzunk tőle?
Ne, várjanak odakint!
Még találkozunk vele, amikor elviszik megröntgenezni.
Most pihenjen!
Ne félj, nem fog fájni.
- Jó estét! - Jó estét!
Jó estét!
- Felhívom Nadát. - Jól van.
- Mi történik? - Szombat esti láz.
Nem veszi fel.
Én is átöltözhetnék.
Jöjjenek, kérem!
Igen?
Sajnálom.
Nem sikerült újraéleszteni.
Elhunyt.
Fogadják részvétemet.
A fejsérülések...
Összekever minket, Lucicék vagyunk.
- Tudom. - Csak most jöttünk...
Véletlenül voltam lent. Próbáltam újraéleszteni, de...
Az ablak...
EGY BIZTONSÁGOS HELY
Magyar szöveg: Csémy András Iyuno