СЕРІАЛ NETFLIX
Можете, будь ласка, розповісти, що вас привело нині?
Думаю, почну я.
Ми працюємо разом. Ми активісти. Боремося за різні ідеї.
Не хочу бути грубим, але останнім часом він не бере в цьому участі.
Мене непокоїть наша траєкторія. Те, куди ми прямуємо.
Мені дуже подобається бути радісним, стокованим і…
Я знаю, до чого він веде.
Моя ідея полягала в тому, що ми збриємо смугу волосся посередині,
щоб люди більше знали про вирубку лісів.
І, так, я сподівався, що Чад підтримає мене й зробить так само.
Нам поновили запрошення на тусу.
У мене є волосся, а в нього — його інтелектуалізм.
Здається, коли я говорю,
то люди звертають увагу не на слова, а на моє волосся.
Ви бачите в собі ще якісь позитивні риси?
У мене засмаглі щиколотки.
Чи вважаєте ви його волосся другорядним?
Так.
Вважаєте, що він міг би проявити свою самопожертву якось інакше,
а не обов'язково заскакувати в поїзд якогось популярного тренду?
Не хочу бути абсолютистом. Та абсолютно ні. Він мав збрити смугу.
У кожних стосунках між людьми є свій особистий соціальний договір, так?
Ми от підштовхуємо один одного на речі, що можуть бути важкими для іншого,
бо віримо у взаємну дружню любов.
Розумієте мене?
Він підштовхнув мене летіти в Канкун замість Кабо.
На канікулах весною.
Ми були в Кабо шість разів. Треба змін.
Тепер ми вище цінуємо Кабо, бо були і в Канкуні.
Він підштовхнув на купу слухань міськради. І кинув мене з маршем за маленькі члени.
Я вів його сам. Мені вдалося. Я нервував, але забацав його.
А потім він заявився й виголосив промову,
навіть зі мною
не поговоривши. Ні разу не звернув на мене уваги.
Я бачу в цій ситуації чіткішу картинку емоційної взаємозалежності між вами.
Ви найкращі друзі, і на вас тиснуть ці намагання змінити світ.
Якби ви виділили час, щоб запитати себе, що і як ви робите,
спробуйте не сприймати настрій іншого так особисто. Розумієте зараз?
То мені можна йти на Зеддову тусу самому?
-Що скажете? -Він не може виголосити промову без мене.
Може, запитаєте, що він має зараз на увазі?
Що ти маєш зараз на увазі?
Те, що сказав. Що ти не можеш робити це без мене.
Він починає хвилюватися.
Хай там як,
якщо він не побриє казан, я піду сам.
Це гострий ультиматум.
А що вдію? Коли чую Чадові балачки про цінність його волосся…
Тобі треба збрити його.
Ти встановлюєш інструкції нашого активізму,
змушуєш обирати мене те, чого я не хочу,
щоб ти відчував, ніби ти стоїш наді мною.
-Просто… -Це не так. Я хочу, щоб ти відкрився.
-Іди до Зедда… -Перестань бути в'язнем стоку.
Стань справжнім собою, це буде справжній сток.
Не спитавши мене, заявляєш міськраді, що ми побриємо башку,
тоді кажеш Зедду, а тепер хочеш піти…
Ну то виголошуй промову сам. Точно вийде шикарно.
-Хлопці, пригальмуйте. -Іди. Просто йди.
Просто…
Ну й ну.
Отаке.
Я швиденько візьму свою кредитку й…
проведу оплату.
Гаразд.
-І… -Можеш закинути за мене?
Не переживай. Це за мій кошт.
Я просто… Перепрошую.
Бажаю тобі успіхів. Ти заслуговуєш на все класне
в цьому світі. Люблю тебе.
І я тебе люблю, удачі з промовою.
Дякую, бро.
ВІТАЮЧИ ДРУГА@JTPARR14
ПЕРСПЕКТИВА ЛЮБОВІ ПЕРЕМОГЛА КРУТЕЗНІСТЬ ХАВКИ
ФІЗИЧНІ ВПРАВИ/ЗАСМАГАННЯ: ЛЮДИНА ПРОТИ ТВАРИНИ
ЧАО, @JTPARR14
РОЗДІЛ 6 ГЛИБИНА
Дивитися на розрив Чада й Джея Ті —
це важко, бро.
Вони були нестоковані. Знаєте, Чад…
він весь час падав на хвилях.
Звалювався завжди головою. Ще не бачив такого.
А Джей Ті сам на пляжі підіймав собі гантелі.
І видивлявся на воду.
Мій малюк був сумний.
Це було так, немовби вони розлучаються.
У них була справжня причина для розриву? Ні, вони обоє займалися повною хрінню.
Смужка на голові не зробила б якоїсь шаленої різниці.
Усе хороше закінчується.
Мене не шокувало, що Джей Ті сам виголосить промову в Лас-Вегасі,
бо якщо Джей Ті каже, що щось зробить, то він це зробить.
У всьому цьому
неправильно вчинив
саме Чад.
ЛАС-ВЕГАС НЕВАДА
ЗЕДД
Йоу, Лас-Вегас.
Йоу, послухайте, будь ласка.
З нами нині хтось дуже особливий.
Один з моїх найкращих друзів.
Я попросив його прийти й розказати вам дещо.
Тож, будь ласка, гучно привітайте Джея Ті!
Салют, народ.
Я прийшов, щоб поговорити про дещо дуже важливе.
Є така місцина, що називається Амазонія.
Бляха.
Він запоров.
Він майже, буквально майже, зіпсував атмосферу в тому клубі.
Але викрутився запальними рухами.
Тому так, це було класно. Але промова…
Ні.
Здавалося, що історія Чада та Джея Ті завершилася.
КІЛЬКА ТИЖНІВ ПО ТОМУ
Як ви там, народ?
Зі стоком вам оголошую, що я тепер тренер зі спінінгу.
Побачимося на моєму першому занятті о 18:00. Спалимо калорії,
добряче потренуємося й шикарно підтягнемо м'язи.
Побачимося ввечері!
Зістрибуйте із сідла. Третя позиція керма.
Тримайте спину рівно, не розслабляйте торс.
Вдихайте через ніс, видихайте через рот.
Добре? І знову на сідло.
Сідайте.
Обожнюю крутити тут педалі.
Просто бомбезно.
Це нагадує мені про мого колишнього друга, Джея Ті.
Він любив інтенсивність.
Ми серйозно посварилися. Але давайте тепер стрибки.
Знаєте, я приходжу сюди трудитися.
Пітніти.
Щоби по всьому тілу гупав пульс. Але, що більш важливо, я приходжу сюди,
щоб змиритися зі своєю нищівною самотністю.
Скрутити інтенсивність.
Я зараз у хреновій ситуацій, народ.
Не зупиняйтеся.
Крутимо!
З усіх сил.
Джей Ті був такий… Ми були дружбанами, розумієте?
У нас була місія, ми мали піти на тусу Зедда.
Майже вийшло. Провели марш за пенісики.
А потім він насрав мені на голову, і тепер ми вже не друзі.
Крутимо!
Давайте!
Якщо в когось теж є такі почуття, діліться, вислухаємо.
У вас щось не так?
Так, я не можу поправити маховик у своєму велотренажері.
Ясно.
Ви крутіть, а я трохи злізу.
Продовжуйте, крутіть.
Просто трохи перепочину.
Просто перепочину.
Гадаю, ми всі проходили через певний біль.
-Особливо біль зради. -Так.
Кожен може впізнати в цьому себе. Як і я.
-Ребеко, крути, я все бачу. -Але, озираючись,
я завжди кажу, що це помогло мені стати собою.
Мова не про те, щоб заглушити злість чи сум, а щоб відпустити це.
Людські стосунки — це про спілкування.
Запитай себе, чи ця людина — корінь твого дерева, чи просто листок,
який з'являється на якийсь час і опадає.
Дякую, народ.
Клас.
-Вітаю, я Джей Ті. -Дуже приємно.
-Як справи? -Гарно.
Джей Ті давно закінчив університет,
тож коли я зустрічаюся з такими студентами,
то намагаюся дізнатися, яка в них мотивація вертатися до нас,
адже це зовсім нелегка справа.
У вас є такі курси?
Професійного реслінгу?
Він дуже перейнявся цією ідеєю вернутися в університет,
але, думаю, він знає, що про нього залишилися певні цікаві записи.
Вам скасували запрошення через расизм?
Так.
Добре. А що саме сталося?
Ми бачили багатьох людей, але він точно виділяється з натовпу.
«Часто отримує догани за автоперегони на стоянці з іншими студентами.
А в одному з випадків вступив у бійку,
що призвело до відсторонення від навчання».
Я вже давно нікого не цькував. Хоча мій друг може заперечити:
я цькував його через волосся. Але це задля вищого блага.
Ви все ж випустилися. Як вам це вдалося після всього цього?
Тато був в опікунській раді школи,
точно мене прикрив.
Ясно. Не кожному підійде навчання в універі.
Розумієте? Може бути важко сидіти годину в аудиторії й писати конспекти.
-Усе це… -Це звучить жахливо.
-Беручи до уваги записи про мене… -Так.
…які в мене шанси вступити?
Якщо базуватися лише на цьому критерії…
-Мабуть, буде важко. -Мені необхідно.
Навіть якщо скажемо не бігати голим, погодитеся?
Не бігати голим?
Це можуть сприймати негативно.
Від чого ще доведеться відмовитись?
-Від перегонів на стоянці. -Я готовий порвати з цим.
Так, це добре. Чудово.
То я студент?
-Треба спершу подати заяву. -Так. Формальності.
-Ага. -Зрозумів. Але я вступлю.
Коли випускатимусь, погляну вам в очі. Змістовно так.
Гаразд. Нехай.
-Радий знайомству. -І я. Дуже приємно.
Бувайте.
Народ, погані новини, мене звільнили з посади тренера через «особисті розмови».
Але є хороша новина: я йду волонтерити. Учитиму дітей читати.
Тож якщо у вас є діти, де ви там? Гайда читати.
-Привіт. -Привіт.
-Привіт, я містер Чад, як ви? -Добридень, містере Чад.
Дякую, що дозволили мені прийти й почитати з вами.
У цьому фільмі в нас є два головні персонажі: Браян та Дом.
Роль Дома грає Він Дізель.
А Браяна — Пол Уокер, у нього дуже класне світле волосся.
Дуже таке стильне й сміливе. Що-що?
Як у вас?
Ага. Красно дякую. Гаразд.
«Форсаж», фільм режисера Роба Коена.
Що ж, починаймо.
«Ти остання людина на Землі, яку я думав тут знайти».
«А я подумав, що якщо я здобуду твою милість,
може, ти залишиш мені моє авто».
«Це правда, але твоє авто буде в моєму гаражі.
Ти водиш, як професіонал. Ти водій?»
«Ні».
«Професійний викрадач машин?»
«Ні, та яке.
А ти?
Ти сидів?»
«Три роки, у тюрмі "Сан Квентін".
Я скоріше ласти відкину, ніж вернуся на нари».
Ого.
Бомбезно. Це було дуже круто. Молодці.
Коли Браян і Дом познайомилися, стало одразу зрозуміло,
що вони споріднені душі.
-Що таке споріднені душі? -Це коли два чуваки розуміють, що вони мов
народжені бути дружбанами.
І вони розуміють, що якщо об'єднають свої зусилля, зможуть
досягати будь-чого.
Укінці історії
Браян зізнається Дому, що він поліціянт під прикриттям.
І Дом почувається зрадженим.
Чому у вас таке червоне лице?
-Лице почервоніло? -Так.
-Якби Дом попросив Браяна побрити голову… -Так, я б зробила це.
-Зробила б? -Тобто всю голову?
-Так. -Так, зробила б.
-Слід виконати, не відмовлятися від слова. -Що?
Якби Дом сказав Браяну:
«Або ти зголюєш смугу посередині башки,
або ми не найкращі друзі».
Мені байдуже, який у мене вигляд. Я хочу приносити щастя.
Це геть некруто — думати більше про своє волосся, ніж про друга?
-Так. -Так.
Так.
Він чи вона для тебе — це немовби
частина сім'ї для мене й…
Уявіть собі, що ви покинули друга,
і…
йому нікуди йти, він почувається загубленим.
Не знає, куди йти,
і чекає, щоб хтось, як-от ви, прийшов
і забрав його додому.
Так.
Тому…
-Тому… -Гаразд, можете йти гратися.
Ні! Я залізу всередину.
Бляха.
Що за прекрасні рослини Ростуть у мене вдома
Нині такий прекрасний день
-Вітаю. -Привіт, сонце.
Я шукаю Джея Ті. Не бачили його?
-Дуже треба поговорити. -Його нема вдома.
Він летить в університет.
-Університет -Уяви собі тільки.
-Йому 33 роки. -Я знаю!
Це для вас типово, золотце.
Але він сказав мені, що ще йде на засідання міськради,
щоб виголосити прощальну промову.
-Прямо зараз? -Прямо зараз.
Якщо поквапишся, знайдеш його там.
Добре. Круто. Спасибі.
-Прошу. -А ще у вас прекрасні квіти!
-Дякую. -Бувайте!
Так-так, мій син
і його ідеї.
Того дня в повітрі витала напруга.
Джей Ті мав виголосити прощальну промову в раді.
Його мама купила йому квиток у бізнес-клас у Флориду.
У Чада зовсім не було часу.
От зовсім. Якщо він хотів зустрітися з Джеєм Ті,
то це було можливо лише в міській раді,
адже після засідання той мав одразу летіти.
Далі в нас містер Джей Ті Парр.
ЗАСІДАННЯ МІСЬКРАДИ САН-ДІМАСА ГРОМАДСЬКЕ ОБГОВОРЕННЯ РІЗНИХ ПИТАНЬ
Як життя, рада? Я Джей Ті Парр.
Я з болем у серці повідомляю про те, що полишаю активізм.
Було крутезно співпрацювати з вами.
Я дізнався стільки всього про те, що робить США крутими.
Ви завжди давали мені півтори хвилини.
Ніколи не перебивали мене, навіть якщо не погоджувалися,
бо розуміли, що бро має право на голос.
НЕ БЛОКУЙТЕ ПЕРЕХРЕСТЯ ГОЛЛІВУД
Але я більше не можу.
Не можу сам.
Я сумую за своїм старим.
Коли попросив його поголити казан заради Амазонії, то не розумів,
що роблю це й тому, що заздрю його шикарному стилю.
Це цілком шершняжний крок з мого боку, і я маю відповісти за нього.
Тож вступаю в універ, щоб розібратися, що я хочу робити далі.
В універ штату Флорида. Я лечу, семіноли!
На все добре.
Бувайте.
Салют. Можна виступити?
-В обговоренні. -Ой, вибачте.
Ми вже не приймаємо заявок на виступ.
Ой, срака.
Наш останній промовець — це…
містер Чад Крюгер.
Як життя, рада? Мене звати Чад Крюгер.
Я колишній активіст і стоклорд.
Недавно мій друг Джей Ті попросив мене те, що я поклявся не робити.
Поголити свій казан.
Я подумав, що це вже пихатість.
Тож поставив хрест на ньому й нашій дружбі.
А під час свого самоаналізу
я дещо збагнув.
Активізм — це не про
круті туси у Вегасі або те, щоб мати ідеальну зачіску.
Чи дбати про довкілля.
Справжня суть активізму —
підтримувати своїх дружбанів
і не кидати їх.
Бо без священності командного духу
активізму не існує.
Це заради Джея Ті.
-Салют, бро. -Ти як, бро?
Радий бачити.
І я радий тебе бачити.
Але звідки ж у списку моє ім'я?
Коли я прийшов, то вписав тебе, якби ти раптом прийшов.
От харцизяка.
Перше питання порядку денного: звіт комітету
з питань подорожей, торгівлі та туризму.
Коли Чад повернув собі друга й поголив голову заради тропічних лісів,
то це стало
вірусним.
Заради тропічних лісів.
Чуваки звідусіль почали голити собі казани,
знімати це й викладати в інтернет.
Займатись тим, що започаткували Чад і Джей Ті —
просвітою.
Чад поголив голову. Це було круто. Схожий на такого ж йолопа, як і Джей Ті.
Це була остання річ, щоб вони уникли скасування.
Це було епічно.
-Як ви, пацани? -Погнали!
А в мене є пакети.
Повернулися фанати, повернулася довіра.
Страйк.
Те, що команда зібралася разом, — мов найкраще у світі возз'єднання сім'ї.
-Бляха! -Бутерброди із сиром на грилі.
-Та ви що! -Дякую, мамо.
-Прошу. -Спасибі.
Я мама й пишаюся, що в мене стільки хлопців.
Сток зашкалював. Усі просто сяяли.
У цьому й суть життя.
Ми жили мрією.
Обізву йолопами, щоб учергове прогнали?
Ну добре.
Як воно, пане? Ви б не могли підписати нашу петицію?
Вона про те, щоб дозволити людям обсирати електроскутери.
Ми розсварилися, бо не давали висловлювати емоцій,
і тому збагнули цінність відкритого спілкування.
Можете підписати й кобенити електроскутери, як заманеться.
-Та начхати мені на них. -Правильно, братан!
Крутяк.
Уже не їжджу ними. Мене збивали авто.
-На електроскутері? -Так.
-Скутеристів не розуміють. -Розумію.
Усе, є.
-Я постійно їх копаю. -Класно, братан.
Раніше я відносив їх до пристані й жбурляв в океан.
Нічого собі.
Багато болючого сказали, але круть.
Необов'язково обсирати електроскутери, можна обсирати все.
-Бляха! І салат «Цезар». Сто проців. -Усік.
-Так! -Без образ, пацани.
Ці сорочки гидкі.
Обісрете щось? Нам важлива ваша думка.
Вважаю, «Форсаж» — це гівно, а не фільм.
Що?
Я б не хотів, щоб ви казали таке про нього.
Думаю, він гівно. Даруйте.
Це було класне відкрите спілкування.
Що їй, бляха, є?
Переклад субтитрів: Тарас Кунець