Még fél év van hátra az esküvőmig.
De a világom…
fokozatosan összeomlott.
És a szeretett életem darabjaira szakad,
amint hozzámegyek valami idegenhez.
Na, ne csináld már!
Mosolyogj! Fényképezünk.
Mutasd, milyen szép vagy! Hé!
Öltözz rendesen!
M VÁROSA,1964
Dasiyah! Nem öltöztél át?
Fotókat készítünk.
Most?
Minek, anya?
Természetesen emléknek.
Ha férjhez mész, elhagyod ezt a házat.
Gyerünk, öltözz át!
Gyerünk!
- Nézd meg a lányod! - Miért vagy még mindig feketében?
- Menjünk! - Gyerünk! Mindjárt dél.
- Marem kisasszony! - Igen, uram?
Ritka lehetőség, csináljunk egy közös képet!
- Igen, uram! - Mindenki! Gyerünk!
Dibjo úr, csináljunk egy képet!
- Ne maradjon le róla! - Raja úr!
- Jöjjön, legyen maga is a fotón! - Fotózunk!
- Jöjjön ide! - Gyerünk!
- Legyen jó kép, uram! - Igenis, uram!
Kicsit arrébb!
Jó, még egyszer! Arrébb!
Rendben, jó lesz.
Egy, kettő.
RATIH KUMALA REGÉNYE ALAPJÁN
APÁNK KÍVÁNSÁGA
BELÉPÉS CSAK ENGEDÉLLYEL
Miért van magánál anyám képe?
Tényleg? Melyik az édesanyja?
Megmondaná az anyja nevét?
Sajnálom.
Nem mondhatom el az anyám nevét egy idegennek.
Elnézést, fel kell vennem egy hívást a szobámból.
Kérem, hívjon, ha bármire szüksége van!
Elnézést!
Rendben.
Én…
Valami baj van?
Egy pillanat!
- Hölgyem, felhívná a kórházat, kérem? - Igen?
Igen, asszonyom.
Rendben, kapcsoltak, tessék.
Igen. Itt dr. Arum.
Körülbelül mikor emelkedett meg a testhőmérséklete?
Rendben. Kérem, szóljon dr. Ratihnak, hogy egyelőre intézze el! Igen.
Hamarosan indulok a kórházba.
Köszönöm.
Köszönöm, kisasszony.
- Vissza kell mennem a kórházba. - Befejezte?
Ha bármiben segíthetek, csak hívjon ezen a számon!
Elnézést!
- Köszönöm. - Várjon! Kisasszony, várjon…
Még valami?
Az a helyzet, doktornő, hogy szükségem van az édesanyja nevére.
Nagyon sürgős.
Apám ezt a személyt keresi a képen.
Ki az apja?
Nem is ismerem.
Anyám barátja?
Anyám távoli rokona?
Magyarázza el lassan!
- Hogy megértsem a helyzetet. - Rendben.
Figyeljen, igazából nem tudom,
milyen kapcsolat volt apám és a keresett személy között.
De…
édesapám nagyon beteg.
Ez az utolsó kívánsága.
És ez biztosan fontos.
Ő az anyám, Rukayah.
Ők a nagyszüleim, Idroes,
Roemaisa.
Ő pedig a nagynéném.
Kit keres az apja?
Jeng Yaht.
Jeng Yaht. Melyikük Jeng Yah?
Várjunk csak!
Nem tudom.
Tudja, hol van az épület a képen?
Egy csomó régi épület van itt,
de szerintem már nincsenek jó állapotban.
Rendben, mennem kell. Már késő van.
Várjon!
Még valami?
Ez egy régi levél, amit Jeng Yah írt.
Nem tudom, milyen kapcsolatban áll a családommal vagy a magáéval,
mert nem tudom, ki ő.
De biztos van valami.
Előbb olvassa el, kérem.
Kérem.
KRETEK MÚZEUM, KÖZÉP-JÁVA
A világ forog, mint egy rejtély, amit sosem érthetsz meg.
De mindig találunk helyet,
ahol megtalálhatjuk a válaszokat, amiket keresünk.
Számomra
csak egy hely van, ahová el akarok menni.
Egy hely, ahol érzem az élet illatát.
Az az illat elvezethet
a valódi énemhez.
Bár senki sem tudhatja meg,
mit keresek itt.
Folytassa, asszonyom!
Nem mondom el senkinek.
Dibjo úr megkért, hogy tegyem ezt ide.
Dibjo úr?
Hát maga az, Raja úr.
Legyen óvatos munka közben!
- Akarja, hogy segítsek? - Nem kell. Ne fáradjon, kisasszony!
Dibjo úr szerint nagyon finom a kleponja.
- Igaz ez? - Igen.
Sosem próbáltam. Tényleg?
Holnap elkészítem Raja úrnak. Csakis önnek.
Igen, kérem.
Rendben. Köszönöm, kisasszony.
Vár a munka, asszonyom.
Raja úr!
Kész a klepon!
Már vártam!
Nahát! Hadd osszam szét!
- Jó? - Nagyon finom.
- Kóstolja meg, uram! - Kérem, kóstolja meg!
Frissen pároltam!
- Nagyon jó! - Még forró!
Mindenki egyen egy kicsit!
Vegyenek csak!
Marem kisasszony készítette nekünk!
Itt is van!
Ne veszekedjenek a sütin! Finom, ugye?
Még sok van, egyék meg!
Ne aggódjanak!
Kérem, ne fogják vissza magukat!
- Raja úr, köszönöm a klepont! - Szívesen.
- Még sok van belőle. - Rendben.
Látom, sok emberrel összebarátkozott itt.
Hát,
nem mindenkivel, asszonyom.
Ez az, asszonyom.
Az első dohányszállítmány Mego úrtól.
Nagyon jó.
Igen.
Rengeteg levelet kaptunk tőle.
- Nagyon kedves tőle. - Igen.
Hé!
Mi ez?
Ez egy kretekgyár, vagy egy dohánymező?
Hogy csináljuk meg a kreteket, ha ilyen a dohánylevél?
Hogyan?
Apa, megegyeztünk.
Ha frisset veszünk, jó dohánylevelet kapunk.
Értem. Tényleg.
De ez még bonyolultabbá teszi.
Idő kell a szárításukra.
Korábban sosem üzleteltünk vele.
Korábban Mego úr dohánymezőjén dolgoztam, uram.
Ez egy valódi Srintil dohánymező.
Bízik bennem.
Ezeket mind előleg nélkül küldte, uram.
Előleg nélkül?
Hogy csinálta?
Meséltem neki a Kretek Merdeka jó híréről.
És véletlenül épp állandó vevőket is keres.
Mondtam, ha jó az ár, újra vehetünk tőle,
és belement.
És a dohány szárításához, uram,
használhatjuk az üres raktárat.
Mindent elintézek, uram.
- Hé! - Igen?
Mióta dolgozik itt?
Majdnem három hónapja, uram.
Három hónapja.
Jó.
Szép munka!
Most menjen vissza dolgozni!
Igen.
Rendben, uram. Elnézést, uram!
Yah!
Láttad, Yah?
Ezt hívjuk végzetnek.
Kérted, hogy segítsek rajta, amikor a piacon volt.
Most pedig ő lesz a válasz az imáinkra.
Hogy érted?
Kétlem, hogy az okos lányom nem érti, amit mondok.
Raja lehetne az új művezető.
Aggódtam.
Ha megházasodsz, elhagyod a gyárat.
Akkor ki segít nekem?
De most megtaláltuk a megoldást.
Elnézést, apa!
Anya hívott.
Rendben.
Ja, és mondd el édesanyádnak is!
Jó?
Ezért hívják az élet rejtélyének.
Mert sosem tudjuk,
mikor áll a mi oldalunkra.
Biztos, hogy Jeng Yah nem az anyja?
Figyeljen! A „Jeng” nem név, hanem…
Ezzel illették a tiszteletre méltó nőket abban a korban.
És senki sem hívja anyámat „Jengnek”.
Ezért kellene többször Jakartán kívül járnia.
Honnan tudja, hogy jakartai vagyok?
Természetesen a kinézete miatt.
A beszédéből és az öltözékéből ítélve
minden bizonnyal Jakartából jött.
Sajnálom, nem akartam…
Ha kinyitom a szám, egyszerűen elszabadul, elnézést.
Nem. Nem téved.
Amúgy is én kezdtem
furán ezt a beszélgetést.
Így, amikor rendbe akarom hozni a dolgokat, egy kicsit…
nem tudom, hogy kezdjek neki.
Kezdjük újra, jó?
Üdv, doktornő. A nevem…
Lebas,
és szükségem van a segítségére.
Igen, jakartai vagyok,
de nem minden jakartai idegesítő.
Én igazából nem vagyok az.
Szerintem keményebben kellene dolgoznia, hogy bebizonyítsa, amit most mondott.
Még valami, ne hívjon „doktornőnek”!
Nem orvosként vagyok itt.
Maga pedig nem a betegem, Lebas úr.
Rendben.
Arum.
Van más nyom,
ami segíthet megtalálni Jeng Yaht?
Az a helyzet,
hogy nem tudok sokat a családomról.
Mert anyám nem beszél róla.
De azt biztosan tudom,
hogy anyámat sosem érdekelte nagyapa kreteküzlete.
Értem.
De gondolja át,
kit hívhatnak „Jeng Yahnak” ezen a képen?
Biztos nem a nagymamám. Nem lehet.
A többi női munkás nevét nem tudom.
Jeng Yah valószínűleg
a nénikém lehet.
A neve Dasiyah.
Oké.
Találkozhatok a nénikéjével?
Találkozhatna.
Csak nem tudom, jelenleg hol van.
Mi? Elnézést, várjon! Hogy érti?
Ő a nagynénje!
Nem tudja? És az édesanyja?
Ő valószínűleg tudja,
de akárhányszor a nénikémről kérdeztem,
elsírta magát.
Ezért nem kérdezem többet.
Érti?
Várjunk csak!
Miféle hely ez?
Ez egy raktár, ahol adományokat tartanak.
- Nem kell engedély a belépéshez? - Persze hogy nem. A családomé.
De eladományozták.
Logikusan nézve már nem a magáé.
Mit akar?
Maradjak itt, vagy menjek be és segítsek az apjának? Magáé a döntés.
Rendben.
Nem néztem meg mindent, de emlékszem,
hogy találtam egy levelet,
aminek nagyon hasonló a kézírása,
mint a levélen, amit hozott, Bas.
Hadd nézzem meg előbb!
Igen.
ANYA ELHALLGATOTT, MIUTÁN TEGAR JENG YAHT EMLÍTETTE
Mi ez…
BESZÉLNED KÉNE VELE
Ez nem az.
Mostantól nem kell ügyelned a gyárra.
Mostantól nem mész sehová,
míg el nem jön az esküvőd!
Elkezdődött az elszigetelés.
Óvatosan!
KRETEK MERDEKA DJAJA CIGARETTA
Végignéztem az egész helyet, és kiderült, hogy mindketten itt vannak.
Igen, Sri asszony, épp ellenőriztem az adományokat.
Magát kerestem, de nem találtam,
és azt hittem, sok a dolga.
Semmi gond. Semmi baj.
Lebas úr, készíthetek egy képet önnel?
A Kretek DR tulajdonosának fia nem mindennapi látogató errefelé.
Már csináltam egy képet az apjával, Raja úrral.
Szeretném egymás mellé kitenni őket.
Csak egy perc, nem tart sokáig.
Már várnak magára.
Gyerünk, siessen!
Köszönöm az ízterem kulcsát!
Így kell tempeht sütni. Lassan tedd le!
Próbáld ki te is!
Ülj ide!
Ez már a te széked.
Ez az asztalod.
Jogodban áll mindent használni.
Mindent irányíthatsz.
Ne messziről dobd bele, mert kifröccsen az olaj!
Szép lassan! Ne félj!
Hová mész?
Miért hagyod itt a tempeht?
- Jó napot mindenkinek! - Jó napot, uram!
Mostantól Raja úr az új művezető.
- Oké, uram. - Oké, uram.
- Gratulálok, művezető úr! - Kérem, ne csapjanak nagy hűhót!
Kiderült, hogy ez a DR.
Ne értsen félre,
de már az elején elmondtam,
hogy ez magánügy.
Semmi köze a céghez.
Már az elején megmondtam.
Nem tudom, miért keresi az apám Jeng Yaht.
De ha kártérítést akar, vagy valamit…
Egy pillanat!
Mit mondott?
Nem hallottam. Megismételné?
Kártérítés?
Nem épp maga kér segítséget?
De.
Én kérek.
- Nem így értettem. - Akkor hogy?
- Lassan mondja, hogy megértsem! - Rendben, figyeljen!
A legtöbben, ha meghallják a Kretek DR nevet,
pénzt kérnek
vagy ilyesmit.
Hadd magyarázzam meg…
Csak hogy tudja,
nagyon utálom a cigarettát.
A cigaretta betegséget okoz.
Érti?
Igen.
Sajnálom.
Másodszor, segítek, de nincs hátsó szándékom.
Tudni akarom, mi történt a nénikémmel. A családommal.
Figyeljen, ha magához beszélnek!
Harmadszor, orvosként sose mondanám, hogy:
„Sajnálom, Lebas úr, nem segíthetek a beteg apjának.”
Még akkor sem, ha a fia tisztességtelenül kér segítséget.
Érti?
Igen, sajnálom.
Unom ezt hallgatni.
- Találtam még egy levelet. - Mi van?
Találtam egy levelet.
De ha most nem akarja elolvasni, talán később.
Oké, hadd nézzem!
Olvassuk el együtt?
Az eljegyzési ünnepség pár nap múlva lesz.
Anyám azt mondta, tanuljam meg, milyen a rendes nő.
Akinek csak az a feladata, hogy főzzön,
sminkeljen, és gyereket szüljön.
Ne már, Yah, miért nem tudod megtenni?
Ha az anyósod rájön, azt hiszi, sosem tanítottalak.
Így.
Előbb a végét kösd össze, és tedd ide! Így.
Elnézést, nénikém!
- Szia, szép lányom! - Elnézést, Dasiyah!
Nénikém, hoztam rózsákat a kertünkből.
Apa mondta, hogy adjam oda.
Gratulál Dasiyah kisasszony eljegyzéséhez.
Apa azt mondta, szereti a rózsát, nem?
- Köszönöm. - Szívesen, nénikém!
- Jössz, Yah? - Várj! Még nem fejeztem be.
Először a gyárba menj!
Raja úr ott van, ugye?
Rendben, először a gyárba megyek. Elnézést!
Később én is csatlakozom.
Mi a baj Raja úrral?
Szerintem Purwanti érez valamit Raja úr iránt.
Raja úr is kedveli Purwantit.
Honnan tudod?
A női megérzés sosem téved, testvérkém.
Elég ebből!
Végeztem, anya!
Apádnak egy szót se a rózsákról! Jó?
Voltak idők,
amikor Djagad úr és én találkoztunk.
Gondolj rá úgy, mint a múltra, amit nem kell újra felhozni.
Vedd úgy,
hogy ez emlékeztet arra,
hogy a szüleid tapasztaltabbak nálad.
Ez a házasság nem csak neked a legjobb választás, lányom.
Az üzletünknek is fontos.
Igen, anyám.
Értem.
Vedd ezt
a kötelességednek!
Biztos nem fogod megbánni.
Hívj, ha kell valami!
Köszönjük az árut.
Jó minőség.
Nagyon köszönjük.
- Mi is köszönjük. - Nagyon hálás vagyok.
- Mostantól dolgozzunk együtt! - Tájékoztass!
Várj!
Mi folyik itt?
Hogy jutottál be az ízterembe?
Ki engedte meg?
Nők nem mehetnek be oda.
Dibjo úr!
Biztos van oka, hogy Dasiyah az ízteremben volt.
Ugye, drágám?
Van egy ötletem egy új ízre.
Istenem!
Meg kell értened.
Ha nem hozunk be valami újat,
az emberek a Kretek Proklamasira váltanak.
Azt mondod, az én ízem nem jó?
- Mit tudsz te az ízekről? - Sokat.
Ha adsz egy esélyt…
- Adj egy kis időt! Bebizonyítom. - Átlépi a határt, Idroes úr.
Átlépi a határt. Kizárt!
Nők nem léphetnek be az ízterembe!
Nem helyes!
Ne engem hibáztasson,
ha a Kretek Merdeka ezután savanyú lesz!
Dibjo úr!
Garantálom, hogy az íztermet holnapra kitisztítják, uram.
Megfelel, uram?
Nagyon tisztának kell lennie.
Hogyne, uram. Garantálom.
Semmi női szag.
Ezt is le kell takarítanod.
Drága, szép lányom!
Add át Rajának!
Csak add át! Add oda neki!
Asszonyom!
Dasiyah asszony!
Asszonyom!
Azt hiszem, félreértette, amit tettem.
Asszonyom!
Dasiyah asszony!
Dasiyah asszony.
Asszonyom, kérem!
Hadd magyarázzam meg!
Egyrészt
hízelgett apámnak és a gyári munkásoknak,
hogy művezető lehessen.
Másrészt
azért adta oda a kulcsot, hogy átverjen.
Harmadszor,
olyanokkal üzletel, akik idejöttek a gyárhoz.
- Láttam. - Várjon! Egy pillanat, asszonyom!
Sosem árulnám el Idroes úr bizalmát, asszonyom.
Az életemet Idroes úrnak köszönhetem.
Tartozom a családjának.
Azért egyeztem bele, hogy művezető legyek,
hogy odaadhassam az ízterem kulcsát.
Nem akartam csőbe húzni.
Akiket pedig az előbb említett…
A segítségükkel egy kis tőkéhez juthatok.
Apám tudott erről?
Nem, asszonyom.
De Idroes úr üzletét nem érinti. Garantálom.
A tőlünk kapott fizetés nem elég?
Több, mint elég.
De nem ez a gond.
Nekem
bizonyítanom kell.
Apám bízik magában.
A gyárban tisztelik.
Kinek akar még bizonyítani?
Magának, asszonyom.
Amikor magával vagyok,
mindig elfog egy érzés, amit nem értek.
Próbáltam elfojtani ezt az érzést, de…
a szívemnek saját vágyai vannak.
Amikor meglátom,
valami olyat érzek…
Amit korábban sosem.
Én?
De én más vagyok, mint a többi nő.
Nem akarok férfiakat szolgálni.
Nem akarok otthon maradni.
Csak egy dologra tudok gondolni.
A kretekre.
Igen.
Tudom.
Talán nem mindenki érti meg.
De én igen.
Minden tetszett,
amit az előbb mondott.
Nincs senkim.
Nincs semmim.
De megígérhetem,
hogy megpróbálok
olyan életet adni magának, ami illik önhöz,
Dasiyah!
De miért most beszélünk erről?
Már túl késő.
Már eldobtam minden álmomat.
És tudom,
hogy valószínűleg sosem kapom meg, amit akarok.
Akkor mondja el!
Mit akar, asszonyom?
Minek?
IDROES MOERIA KRETEKGYÁR
Miben segíthetek?
Eltévedt, uram?
Pontosan ott vagyok, ahol lennem kell.
Dasiyah asszony!
Találkoztunk már?
Remélem.
Azt akarom, hogy az első találkozásunk jobb legyen ennél.
Vagy legalább az idő jobb legyen.
Seno Aji vagyok.
Elég csúszós, segíthetek?
Őszintén szólva, pontosan tudom, mit akarok.
De milyen messzire juthatok egyedül?
Még most is,
- ez a legnagyobb… - „Ez a legnagyobb…
- …kérdés az életemben. - …kérdés az életemben.”
Látta azt a részt, ahol a vőlegényét említette?
Senót.
Nem.
Főleg P vagy R monogramokat használt.
Gyakran emlegette Raját.
Mi a baj?
Seno
az apám.
Nem hittem volna, hogy valaha eljegyezték egymást a nagynénémmel.
Talán anyám ezért nem szólt erről.
Te jó ég…
Na, mit szól?
Izgalmas, nem?
Kiderült, hogy az apjának is vannak titkai.
Sajnálom.
Most meg nekem járt a szám.
Apám meghalt,
mielőtt megszülettem, Bas.
Szóval semmit sem tudok apámról.
Anyám csak azt mondta,
hogy jó katona volt.
Olyan férfi, akire mindig számíthatott a családja.
Hát…
Legalább már apát is felvehetjük a rejtélylistára, nem?
Persze.
Meg akarom találni a többieket.
Hogy
többet megtudjak apámról!
Rendben.
Az eljegyzésem napja Senóval egyre közelebb ért.
A két család már ismeri egymást.
És mindig kettesben hagynak minket.
Mind a kettő elfogyott.
Én csak követem a tervet, amit készítettek nekünk.
- Jól van, hagyjuk rá a döntést! - Oké.
Elnézést!
Tudom,
hogy Raja elutasítása nem volt hiba.
De miért nyugtalan a szívem?
Szóval te segítesz az eladásaimban ott,
én pedig segítek az eladásaidban itt.
A kretekünknek vannak rajongói.
- Igen. - Akkor mindketten jól járunk.
Apa!
Több kell egy marketingstratégiánál.
Mi ez?
Téged is érdekel a kretek, szép lányom?
Dasiyah kiskora óta segít nekem a gyárban.
Nos, erre nyilván nem lehetek büszke.
Igazából ezt éreztem,
amikor megláttalak a piacon.
Őszintén szólva azt szeretném,
ha Dasiyah hölgyekhez illő dolgokat tenne.
Elnézést, Idroes úr!
Ne aggódjon!
Ígérem,
Dasiyahnak soha többé nem kell dolgoznia.
És mindig megvédem őt,
holnaptól, az eljegyzésünk pillanatától kezdve.
A fiad olyan férfias!
Igen. Nagyon köszönöm, Seno.
Az apámat követem.
Amikor Idroes úr és én eldöntöttük,
hogy egymáshoz adjuk a gyerekeinket,
őszintén szólva, nem voltam biztos a dologban.
Mint tudják,
a fiam remek karriert futott be a hadseregben.
Így természetes, hogy megfelelő társat kívánok neki.
De most,
hogy találkoztam Dasiyahval,
remélem, hogy a fiam méltó lesz
Dasiyah társának.
Kérlek, kedvesem, bocsáss meg!
Remélem,
a fiam bebizonyítja,
hogy ő az, aki a leginkább neked való.
Jeng Yah!
IDROES MOERIA KRETEKGYÁR
Uram, tudna…
- Joko úr! - Doktornő!
- Hogy van, uram? - Jól.
- Rég nem járt itt. - Sok volt a dolgom, uram.
- Hogy van, kisasszony? - Jól vagyok.
Hála az égnek!
- Kettőt a szokásosból. - Rendben, kisasszony.
Jó napot, uram!
Igen, doktornő.
- Jól van, uram? - Igen.
Ha még jobban akarja érezni magát,
oltsa el a cigarettáját!
- Kérem, ne cigarettázzon annyit! - Rendben.
- Ha nem akar megbetegedni. - Rendben, köszönöm.
- Kevesebbet, jó? - Rendben.
Gyakran jár ide?
Igen.
Az öreg a betegem volt a kórházban.
És Joko úr a fia.
Ezért gyakran jövök ide enni.
Szinte már családtag vagyok.
Szóval már biztos.
Jeng Yah a nénikém. Dasiyah.
Igen.
Várjon! Azt hiszem, van még egy levél, amit nem olvastunk el.
- Tényleg? - Igen.
Hadd nézzem!
Megyek.
Bas!
Nincs több levél, ugye?
Csak ezek?
Csak ezek.
Most mit tegyünk?
Tartsa meg a leveleket, jó?
Nem akarom elveszíteni.
Rendben.
Várjon!
Ezt ki lehet nyitni?
Persze. Nem tudta?
Nem.
Nem olvasta el a benne lévőket?
- Még nem. - Komolyan.
Olvassuk el!
Várjon!
- Bas! - Igen? Mi a baj?
Azt hiszem, ez nem a nagynéném kézírása.
- Más, mint ez. - Hadd nézzem!
Ez apám kézírása.
Soha életemben
nem éreztem még ilyen erős vágyat.
Az elmúlt pár napban…
azzal a férfival láttalak.
Nehéz beismernem,
de nagyon jól tudom…
hogy sem ő…
sem én…
nem tehetünk boldoggá.
De…
Bármit megteszek, amire szükséged van.
Mert szeretlek,
Jeng Yah.
A feliratot fordította: Bencze Ádám Imre