Bryllupet er fortsatt seks måneder unna.
Men verdenen min
går gradvis i oppløsning.
Og livet jeg elsker vil gå i tusen knas…
…når jeg blir kona til en fremmed.
Kom igjen, ikke oppfør deg sånn.
Smil. Vi tar bilder.
Vis frem skjønnheten din. Hei.
Kle deg ordentlig.
M CITY, 1964
Dasiyah, har du ikke skiftet klær?
Vi tar bilder.
Nå?
Hvorfor det, mor?
Så du har minner, så klart.
Du forlater huset når du gifter deg.
Kom igjen, skift klær.
Kom igjen.
-Se på datteren din. -Hvorfor går du fortsatt i svart?
-Kom igjen. -Kom igjen. Klokken er snart tolv.
-Ms. Marem! -Ja, sir?
Dette er en sjelden sjanse, la oss ta bilde sammen.
-Ja, sir! -Alle sammen! Kom igjen!
Mr. Dibjo, la oss ta et bilde.
-Du vil ikke bli utelatt! -Mr. Raja!
-Kom, bli med på bildet! -Vi skal ta et bilde!
-Kom hit! -Kom igjen!
-Gjør det bra, sir! -Greit, sir!
Flytt deg litt.
Bra, én gang til. Vennligst flytt deg.
Ok, bra.
Én, to.
BASERT PÅ EN ROMAN AV RATIH KUMALA
CIGARETTE GIRL
KUN AUTORISERT PERSONELL
Hvorfor har du bilde av moren min?
Virkelig? Hvem av dem er moren din?
Kan jeg få vite navnet til moren din?
Beklager.
Jeg kan ikke si min mors navn til en fremmed.
Unnskyld meg, jeg må ta telefonen på kontoret.
Ring meg om dere trenger noe.
Unnskyld meg.
Ok.
Jeg…
Er det noe galt?
Vent litt.
-Miss, kan du ringe sykehuset for meg? -Ja?
Ja visst, frue.
Greit, her er de.
Ja. Dr. Arum her.
Når steg kroppstemperaturen?
Ok. Vennligst be dr. Ratih om å ta seg av det inntil videre. Ja.
Jeg kommer til sykehuset snart.
Takk.
Takk, miss.
-Jeg må tilbake til sykehuset. -Er du ferdig?
Hvis du trenger hjelp med noe, bare ring meg på dette nummeret.
Unnskyld meg.
-Takk. -Vent. Miss, vent…
Noe mer?
Her er greia, doktor. Jeg trenger bare din mors navn.
Det haster virkelig.
Faren min leter etter personen på bildet.
Hvem er faren din?
Jeg kjenner ham ikke engang.
Min mors venn?
Min mors fjerne slektning?
Forklar det sakte,
-så jeg kan forstå situasjonen. -Greit, ok.
Hør her. Jeg kjenner faktisk ikke
forholdet mellom faren min og personen han leter etter.
Men
faren min er veldig syk.
Dette er hans siste ønske.
Og jeg er sikker på at dette er viktig.
Dette er moren min, Rukayah.
Dette er besteforeldrene mine, Idroes,
Roemaisa.
Og dette er tanten min.
Hvem leter faren din etter?
Jeng Yah.
Jeng Yah. Hvem av dem er Jeng Yah?
Vent litt.
Jeg vet ikke.
Vet du hvor bygningen på bildet er?
Det er mange gamle bygninger her,
men jeg tror ikke de er i særlig god stand.
Ok, jeg må gå. Jeg er sent ute.
Vent.
Noe mer?
Dette er brevet skrevet av Jeng Yah.
Jeg kjenner ikke hennes relasjon til min familie eller din familie,
siden jeg ikke vet hvem hun er.
Men jeg er sikker på at det er noe.
Bare les det. Vær så snill.
Vær så snill.
KRETEK-MUSEET, SENTRAL-JAVA
Verden roterer som et mysterium som du aldri vil forstå.
Men vi finner alltid et sted
som kan lede oss til svarene vi leter etter.
For min del
er det kun ett sted jeg vil dra.
Et sted der jeg kan lukte hele livets dufter.
Lukten som kan lede meg
til å finne den ekte meg.
Men ingen kan vite
hva jeg gjør her.
Fortsett, frue.
Jeg sier det ikke til noen.
Mr. Dibjo ba meg sette denne her.
Mr. Dibjo?
Å, det er deg, Mr. Raja.
Vær forsiktig når du jobber.
-Skal jeg hjelpe deg? -Trengs ikke. Ikke tenk på det, miss.
Miss, Mr. Dibjo sa at kleponene dine er veldig gode.
-Er det sant? -Ja.
Jeg har aldri smakt dem. Er de det?
I morgen skal jeg lage til Mr. Raja. Spesielt til deg.
Ja, takk!
Ok. Takk, miss.
Jeg må jobbe, frue.
Mr. Raja!
Kleponene er ferdige.
Jeg har ventet på dette!
La meg dele dem!
-Er de gode? -De er nydelige.
-Sir, smak på dem! -Vær så snill, smak på dem!
De er nydampede!
-Så gode! -De er fortsatt varme!
Alle sammen, forsyn dere!
Vær så snill, forsyn dere!
Ms. Marem lagde disse til oss!
Her!
Ikke slåss om kakene! Gode, ikke sant?
Det er mye igjen, så spis!
Ikke vær bekymret!
Ikke hold igjen.
-Mr. Raja, takk for kleponene. -Bare hyggelig.
-Det er fortsatt mange igjen. -Ok.
Jeg ser du allerede har skaffet mange venner her.
Vel,
ikke alle, frue.
Her, frue.
Vår første bestilling med tobakk fra Mr. Mego.
Denne er veldig god.
Ja.
Han ga oss mange knopper.
-Det er veldig snilt av ham. -Ja.
Hei.
Hva er dette?
Er dette en kretek-fabrikk eller en tobakksåker?
Hvordan skal vi lage kretek når tobakksbladene fortsatt er sånn?
-Hvordan? -Far, vi var enige.
Vi kan få gode tobakksblader om vi kjøper dem ferske.
Jeg forstår. Virkelig.
Men dette gjør det mer komplisert.
Vi trenger tid til å kurere alle disse.
Dessuten har vi aldri handlet med ham før.
Jeg jobbet på Mr. Megos tobakksåker.
Det er en ekte srintil-tobakksåker.
Han stoler på meg.
Han sendte oss alle disse uten et depositum, sir.
Uten depositum?
Hvordan klarte du det?
Jeg fortalte ham om Kretek Merdekas rykte.
Og han ser tilfeldigvis etter stamkunder.
Jeg sa vi kunne kjøpe fra ham igjen om prisen var god,
og han sa ja.
Og angående tørking av tobakken, sir,
vi kan bruke det tomme lageret.
Jeg tar meg av alt, sir.
-Hei. -Ja?
Hvor lenge har du jobbet her?
Nesten tre måneder, sir.
Tre måneder.
Bra.
Godt jobbet.
Gå tilbake til arbeidet.
Ja.
Ok, sir. Unnskyld meg, sir.
Ja.
Så du, Yah?
Det er dette vi kaller skjebnen.
Du ba meg hjelpe ham da han var på markedet.
Nå er han svaret på våre bønner.
Hva mener du?
Jeg tviler på at min smarte datter ikke forstår hva jeg sier.
Raja kan bli vår nye formann.
Jeg var bekymret.
Når du blir gift, forlater du fabrikken.
Hvem skal da hjelpe meg?
Men nå har vi funnet løsningen.
Unnskyld meg, far.
Mor spurte etter meg.
Greit.
Forresten, si det til moren din også.
Ok?
Derfor kalles det livets mysterium.
For vi vet aldri
når det tar vår side.
Er du sikker på at Jeng Yah ikke er moren din?
Hør her. "Jeng" er ikke et navn, men…
Det er en tittel for respektable kvinner fra den tiden.
Og ingen kaller moren min "Jeng".
Du burde tilbringe mer tid utenfor Jakarta.
Hvordan vet du at jeg er fra Jakarta?
Det er åpenbart med tanke på utseendet ditt.
Måten du snakker og kler deg på
betyr at du utvilsomt er fra Jakarta.
Beklager, jeg mente ikke å…
Jeg har en tendens til å bable når jeg åpner munnen, beklager.
Nei. Du tar ikke feil.
Det var jeg
som startet samtalen på rart vis.
Jeg prøver å gjøre det godt igjen, men er litt
forvirret over hvor jeg skal begynne.
La oss starte på nytt, ok?
Hallo, doktor. Jeg heter…
…Lebas,
og jeg trenger virkelig din hjelp.
Ja, jeg er fra Jakarta,
men ikke alle fra Jakarta er irriterende.
Faktisk er jeg ikke det.
Jeg synes du burde jobbe hardere med å bevise alt du nettopp sa.
Og én ting til, ikke kall meg "doktor".
Jeg er ikke her som doktor.
Og du er ikke min pasient, Mr. Lebas.
Ok.
Arum.
Har du noen andre spor
som kan hjelpe meg å finne Jeng Yah?
Vel, saken er
at jeg ikke vet så mye om familien min.
Moren min snakker ikke mye om det.
Men det jeg vet sikkert,
er at moren min aldri var interessert i bestefars kretek-firma.
Jeg skjønner.
Men hvem tror du
er mest sannsynlig å bli kalt "Jeng Yah" på dette bildet?
Det kan ikke være bestemor. Det er umulig.
Jeg vet heller ikke hva de andre kvinnelige arbeiderne heter.
Så det er en stor sjanse for at Jeng Yah
er tanten min.
Hun heter Dasiyah.
Ok.
Kan jeg møte tanten din?
Det kan du nok.
Men jeg vet ikke hvor tanten min er.
Hva? Beklager, vent. Hva mener du?
Hun er tanten din!
Vet du det ikke? Vet moren din det?
Hun vet det nok,
men hver gang jeg spurte henne om tanten min,
endte hun opp med å gråte,
så jeg sluttet å spørre.
Skjønner du?
Vent litt.
Hva slags sted er dette?
Et lager der de oppbevarer donerte gjenstander.
-Trenger vi ikke tillatelse? -Selvsagt ikke. De tilhører familien min.
Men de er donert bort.
De er jo ikke deres lenger.
Hva vil du?
Bli her eller gå inn og hjelpe faren din? Det er opp til deg.
Ok.
Jeg har ikke sjekket alle gjenstandene her,
men jeg husker at jeg fant et brev
med veldig lik håndskrift
som det på brevet du hadde med, Bas.
La meg sjekke det.
Ja.
MAMMA BLE STILLE ETTER AT TEGAR NEVNTE JENG YAH
Hva er dette…
DU BURDE SNAKKE MED HENNE
Ikke dette.
Nå trenger du ikke å ta vare på fabrikken lenger.
Ikke gå noe sted
før bryllupsdagen din.
Isolasjonsperioden din har begynt.
Vær forsiktig.
MERDEKA DJAJA KRETEK-SIGARETTER
Jeg har lett overalt, så viser det seg at dere begge er her.
Ja, Ms. Sri, jeg sjekket de donerte gjenstandene.
Jeg lette etter deg, men fant deg ikke,
så jeg tenkte at du var opptatt.
Ikke noe problem. Det går bra.
Mr. Lebas, kan jeg ta et bilde med deg?
Det er ikke hver dag sønnen til eieren av Kretek DR kommer på besøk.
Jeg har allerede tatt et bilde med faren din, Mr. Raja.
Jeg vil stille dem opp ved siden av hverandre.
Det tar ikke lang tid.
Hun venter på deg.
Kom igjen, skynd deg!
Takk for nøkkelen til smaksrommet.
Slik steker man tempeh. Legg det sakte oppi.
Prøv selv.
Sitt her.
Dette er stolen din.
Dette er bordet ditt.
Du har rett til å bruke alt her.
Du kan kontrollere alt.
Ikke kast det oppi, da spruter det olje!
Gjør det sakte. Ikke vær redd.
Hvor skal du?
Hvorfor forlater du tempeh-en?
-God ettermiddag, alle sammen. -God ettermiddag, sir.
Mr. Raja er den nye formannen.
-Ok, sir. -Ok, sir.
-Gratulerer, formann! -Vær så snill, ikke lag oppstyr!
Viser seg at det er DR.
Ikke misforstå,
men jeg håper du forstår
at dette er en privatsak.
Det har ingenting med firmaet å gjøre.
Jeg har sagt det fra starten av.
Jeg vet ikke hvorfor faren min leter etter Jeng Yah.
Men hvis du vil ha kompensasjon eller noe…
Vent litt.
Hva sa du?
Jeg hører deg ikke. Vennligst gjenta.
Kompensasjon?
Er det ikke du som ber meg om hjelp?
Jo.
Det er jeg som ber om hjelp.
-Det er ikke det jeg mener. -Hva er det da?
-Forklar det sakte, så jeg forstår. -Ok, hør her.
Folk flest, når de hører Kretek DR,
ber om penger
eller noe sånt.
La meg forklare…
Bare så du vet det,
hater jeg sigaretter.
Sigaretter forårsaker sykdom.
Forstått?
Ja.
Beklager.
For det andre er jeg her for å hjelpe deg, ikke på grunn av andre motiver.
Jeg vil også vite hva som skjedde med tanten min, familien min.
Lytt til folk når de snakker.
For det tredje, som doktor kan jeg ikke si:
"Beklager, Mr. Lebas, jeg kan ikke hjelpe din syke far."
Selv om sønnen hans ber om hjelp på uhøflig vis.
Forstår du?
Ja, jeg beklager.
Jeg blir lei av å høre deg beklage.
-Jeg fant et brev til. -Hva?
Jeg fant et brev.
Men hvis du ikke vil lese det nå, kanskje senere.
Ok, la meg se.
Vil du lese det sammen?
Frieriseremonien er bare noen dager unna.
Mor ville at jeg skulle lære å bli en ordentlig kvinne,
hvis plikter er å lage mat,
sminke seg og føde barn.
Kom igjen, Yah, hvorfor får du det ikke til?
Hvis svigermoren din finner ut av det, vil hun anta at jeg aldri lærte deg noe.
Sånn.
Knyt enden først og putt den her. Sånn.
Unnskyld meg, tante.
-Hei, søta. -Unnskyld meg, Dasiyah.
Tante, jeg har med noen roser fra hagen vår.
Far ba meg gi dem til deg.
Han gratulerer også med Ms. Dasiyahs forlovelse.
Far sa du likte roser, stemmer ikke det?
-Takk. -Bare hyggelig, tante.
-Kommer du, Yah? -Vent. Jeg er ikke ferdig.
Gå til fabrikken.
Mr. Raja er der, ikke sant?
Greit, jeg går til fabrikken. Unnskyld meg.
Jeg kommer senere.
Hva er greia med Mr. Raja?
Jeg tror Purwanti har følelser for Mr. Raja.
Mr. Raja liker Purwanti også.
Hvordan vet du det?
Kvinnelig intuisjon tar aldri feil, søster.
Nok om det.
Jeg er ferdig, mor!
Ikke nevn disse rosene til faren din. Ok?
Jeg krysset stier
med Mr. Dagjad en gang i tiden.
Tenk på det som fortid man ikke trenger å ta opp igjen.
Se på det som en påminnelse
om at faren og moren din
har mye mer erfaring enn deg.
Dette ekteskapet er ikke bare det beste for deg, min datter.
Det er også viktig for firmaet.
Ja, mor.
Jeg forstår.
Anse dette
som en del av plikten din.
Du vil nok ikke angre.
Bare ring meg om du trenger noe.
Takk for varene.
De er av god kvalitet.
Tusen takk.
-Vi takker deg også. -Nei, jeg er veldig takknemlig.
-La oss jobbe sammen fra nå av. -Hold meg oppdatert.
Vent.
Hva foregår her?
Hvordan kom du deg inn på smaksrommet?
Hvem ga deg tillatelse?
Kvinner slipper ikke inn på smaksrommet.
Mr. Dibjo.
Det er sikkert en grunn til at Dasiyah er på smaksrommet.
Ikke sant, kjære?
Jeg har en idé til en ny smak.
Herregud!
Du må innse det.
Med mindre vi kommer med noe nytt,
vil folk bytte til Kretek Proklamasi.
Sier du at smaken min ikke er bra nok?
-Hva vet vel du om smak? -Jeg vet nok.
Hvis du gir meg en sjanse…
-Gi meg litt tid. Jeg skal bevise det… -Hun går over streken, Mr. Idroes.
Hun går over streken. Aldri!
Kvinner har ikke lov til å gå inn på smaksrommet!
Det er ikke bra.
Ikke skyld på meg
om Kretek Merdeka smaker surt etter dette.
Mr. Dibjo.
Jeg kan garantere at smaksrommet er rent til i morgen, sir.
Er det greit for deg, sir?
Det må virkelig være rent.
Ja, sir. Jeg garanterer det.
Ingen kvinnelig lukt.
Du må vaske denne også.
Min kjære, vakre datter.
Gi den til Raja.
Bare gi den til ham. Gi den til ham.
Frue!
Ms. Dasiyah!
Frue.
Jeg tror du misforsto det jeg gjorde.
Frue!
Ms. Dasiyah!
Ms. Dasiyah.
Frue, vær så snill.
La meg forklare.
Først
innsmigret du deg hos far og de ansatte
så du kunne bli formann.
Så
ga du meg nøkkelen for å lure meg.
Og til slutt
gjør du forretninger med folk som kommer til fabrikken.
-Jeg så det. -Vent. Vent litt, frue.
Jeg ville aldri misbrukt Mr. Idroes' tillit.
Jeg skylder ham livet mitt.
Jeg skylder familien din.
Jeg gikk med på å være formann
så du kunne få nøkkelen til smaksrommet.
Jeg hadde ingen planer om å lure deg.
Angående folkene du nevnte tidligere…
De er min sjanse til å skaffe litt kapital.
Vet faren min om dette?
Nei, frue.
Men det vil ikke påvirke Mr. Idroes' forretninger. Jeg garanterer det.
Er ikke lønnen vår nok?
Den er mer enn nok.
Men det er ikke problemet.
Jeg…
Jeg må bevise meg selv.
Faren min stoler på deg.
De fabrikkansatte respekterer deg.
Hvem andre må du bevise noe for?
Deg, frue.
Hver gang jeg er med deg,
føler jeg noe jeg ikke forstår.
Jeg har prøvd å holde igjen følelsen, men
hjertet har sitt eget ønske.
Hver gang jeg ser deg,
er det noe…
…jeg aldri har følt før.
Meg?
Men jeg er annerledes enn andre kvinner.
Jeg vil ikke tjene menn.
Jeg vil ikke bare være hjemme.
Jeg tenker kun på én ting.
Kretek.
Ja.
Jeg vet det.
Kanskje ikke alle forstår deg.
Men jeg gjør det.
Alt du nettopp sa…
…jeg liker alt.
Jeg har ingen.
Jeg har ingenting.
Men jeg kan love
at jeg vil prøve
å gi deg et passende liv,
Dasiyah.
Men hvorfor snakke om dette nå?
Det er allerede for sent.
Jeg har kastet bort drømmene mine.
Og jeg vet
at jeg nok aldri får det jeg ønsker.
Så fortell meg.
Hva ønsker du, frue?
Hva er vitsen?
IDROES MOERIA KRETEK-FABRIKK
Kan jeg hjelpe deg?
Har du gått deg vill, sir?
Jeg er der jeg skal være.
Ms. Dasiyah.
Har vi møttes før?
Jeg håper det.
Vårt første møte burde være bedre enn dette.
Eller i det minste ha bedre vær.
Jeg heter Seno Aji.
Det er ganske glatt, kan jeg hjelpe deg?
For å være ærlig visste jeg hva jeg ville.
Men i hvilken grad kunne jeg velge selv?
Selv nå
-er det -"Er det
-det store spørsmålet. -det store spørsmålet."
Har du sett noe annet der hun nevnte forloveden sin?
Seno.
Nei.
Hun brukte hovedsakelig initialer som P eller R.
Hun nevnte ofte Raja.
Hvordan det?
Seno
er faren min.
Jeg forventet ikke at tanten min og faren min var forlovet på et tidspunkt.
Kanskje det er derfor moren min ikke har nevnt det.
Herregud…
Hva tenker du?
Spennende, ikke sant?
Faren din har visst også hemmeligheter.
Beklager.
Nå er det jeg som babler.
Faren min døde
før jeg ble født, Bas.
Så jeg vet ingenting om ham.
Mor fortalte meg bare
at han var en god soldat.
En mann som alltid var der for familien sin.
Vel…
Nå kan vi i det minste legge til faren min på mysterielisten, eller hva?
Ja visst.
Jeg vil finne de andre.
Jeg vil
finne ut mer om faren min.
Ok.
Forlovelsesdagen med Seno nærmet seg.
Familiene kjenner hverandre allerede.
Og de har måter å la oss være i fred på.
Begge er utsolgt.
Jeg følger bare planen de har lagt for oss.
-Greit, la oss overlate det til ham. -Ok.
Unnskyld meg.
Jeg vet
at det ikke var feil å avvise Raja.
Men hvorfor er hjertet mitt så urolig?
Så du hjelper salget mitt der,
og jeg hjelper salget ditt her.
Kreteken vår har sine egne fans.
-Ja. -Så det er vinn-vinn for oss.
Far.
Vi trenger mer enn bare en markedsføringsstrategi.
Hva er dette?
Er du også interessert i kretek, søta?
Dasiyah har hjulpet meg på fabrikken siden hun var liten.
Det er ikke noe å være stolt av.
Jeg følte det allerede
det øyeblikket jeg så deg på markedet.
For å være ærlig
vil jeg at Dasiyah skal gjøre ting passende for kvinner.
Unnskyld meg, Mr. Idroes.
Du trenger ikke bekymre deg.
Jeg lover
at Dasiyah aldri vil behøve å jobbe igjen.
Og jeg vil alltid beskytte henne,
fra øyeblikket vi er forlovet i morgen.
Sønnen din er så mandig.
Ja. Tusen takk, Seno.
Jeg tar etter faren min.
Da Mr. Idroes og jeg diskuterte
om barna våre skulle bli forlovet,
var jeg litt usikker.
Som dere vet,
har sønnen min en strålende karriere i militæret.
Så det er naturlig for meg å ønske en passende partner for ham.
Men etter å ha møtt Dasiyah,
håper jeg nå
at sønnen min er verdig
henne.
Så, kjære, tilgi meg.
Jeg håper
at sønnen min kan bevise
at han er den som er best for deg.
Jeng Yah.
IDROES MOERIA KRETEK-FABRIKK
Sir, kan vi…
-Mr. Joko! -Doktor!
-Hvordan går det, sir? -Bra.
-Det er en stund siden sist. -Jeg har vært opptatt.
-Hvordan går det, miss? -Det går bra.
Takk og lov.
-To av det vanlige, takk. -Skal bli, miss.
Hallo, sir!
Ja, doktor.
-Føler du deg bra, sir? -Ja.
Vil du føle deg enda bedre,
bør du stumpe sigaretten.
-Vær snill og kutt ned på røykingen, -Greit.
-du vil ikke bli syk. -Greit, takk.
-Kutt ned, ok? -Greit.
Kommer du hit ofte?
Ja.
Den gamle mannen var pasient på sykehuset.
Og Mr. Joko er sønnen hans.
Så jeg kommer ofte hit for å spise.
De er som min egen familie.
Så det er allerede sikkert.
Jeng Yah er tanten min. Dasiyah.
Ja.
Vent. Jeg tror det er et brev vi ikke har lest ennå.
-Virkelig? -Ja.
La meg se.
Da drar jeg.
Bas.
Det er ingen flere brev, er det?
Bare disse?
Bare disse.
Så hva skal vi gjøre nå?
Bare behold brevene, ok?
Jeg vil ikke miste dem.
Ok.
Vent litt.
Kan denne åpnes?
Selvsagt. Visste du ikke det?
Nei.
Så du har ikke lest dem?
-Nei. -Seriøst.
La oss lese dem.
Vent litt.
-Bas. -Ja? Hva er det?
Jeg tror ikke dette er tantes håndskrift.
-Den er annerledes. -La meg se.
Det er håndskriften til faren min.
Jeg har aldri før
følt et så sterkt begjær.
De siste dagene…
…har jeg sett deg med den mannen.
Det er vanskelig å innrømme…
…men jeg vet godt…
…at hverken han
eller jeg
kan bringe deg lykke.
Men…
…jeg vil gjøre alt du vil.
For jeg elsker deg,
Jeng Yah.
Tekst: Arnfinn Vassbø