Слухай, Бейлі.
Ми вже давно дружимо.
З дитинства.
Але тепер я в старшій школі, і я маю тобі дещо сказати.
Перш ніж щось сказати, вислухай.
Ти мені подобаєшся. Дуже давно подобаєшся.
Не знаю чи це взаємно, але я більше не хочу цього приховувати.
Гарно. У тебе добре виходить.
І в мене? Дякую.
Гадаю, це від при...
Ауч!
А постукати?
- Чим ти тут займаєшся? - Нічим. Прищ давив! Іди геть!
А мені на секунду здалося, що ти трахаєш двері.
Іди вже!
Мама просила перевірити чи ти встав. Бачу, що так.
Вали звідси!
Старші класи тебе вб'ють.
НОВАЧКИ
Бендже! Снідати!
Алісо, прибери це?
Тобі зробили пластику носа, щоб ти менше на цьому зациклювалася.
Це про впевненість.
Упевнена, що змінила обличчя.
Я не сприймала свій ніс від народження
і не побоялася активувати справжню себе...
Ого. Дуже сміливо.
І твоя подружка тепер з Джоні Гадсон.
Не згадую про цю лярву в моїй присутності.
Гаразд! Зробімо глибокий вдих.
Доброго ранку. Їжте.
Я не хочу.
- Одна чорниця — це не сніданок. - Вип'ємо з Бейлі смузі.
- Бейлі зайде? -«Бейлі зайде?»
Десь за 30 секунд.
Спробуй стриматися і не кінчити.
Господи! Алісо, можна без цієї вульгарщини?
Доброго ранку!
Привіт, Бейлі.
Привіт, Бенджі.
Привіт. З початком нового року.
Не розумію, чому мені не можна з вами.
- У нас немає першого уроку. - І ти відстійний.
Не слухай їх. По тебе заїдуть. Весело доїдеш.
Тебе привезуть додому після мюзиклу?
Я з цим зав'язав. Це відстій.
Що? Відстій! Ні! У тебе талант! Ти не можеш кидати!
Згадай, як ти перевдягнувся у Стіві Вандера й співав.
Мені тоді було десять.
Я пам'ятаю. Такий гарний був.
Гарний? Це було дивовижно!
А хто тебе підвозить?
Школа приставила старшокласника.
Якийсь Адам Рубенз.
- Та ну. - Рубі?
Що? Він такий крутий?
Ні. Він найгірший з усіх у школі.
Серйозно?
Він страшний.
Гаразд. Знаєте, як це виглядає?
Вам обом потрібна дружня підтримка. Який збіг!
Нумо, Бейлі. Ходімо.
Гарного дня у школі. Люблю тебе!
- Побачимося в школі. - І я тебе, мам.
Що? І не попрощаєшся?
- Люблю тебе. - І я тебе.
Гарного тобі дня.
Будь собою і все вдасться. Повір мені.
Підходиш до когось, дивишся в очі й кажеш:
«Привіт. Мене звати Бендж. Будьмо друзями».
- Гаразд? - Ага.
І дивись в очі. Це впевненість.
- Я дуже тебе люблю. - Я теж.
- Відпускай. Дякую. - Гаразд.
Веселої тобі дороги. Пристебнись.
Це твій день. У тебе все вийде.
Де його чорти носять?
- Привіт. Я Бендж. - Нумо. Ми спізнюємось.
Потримай.
І дивись не їж.
Я не їстиму.
Трясця, не їстимеш. Це тобі не їдальня.
З тобою все гаразд?
Адаме? Чуєш мене?
Зелений. Агов, прокидайся. Зелений.
Придурок!
Рубі!
Дай сюди.
- Ти відкусив? - Ні.
ШКІЛЬНИЙ АВТОБУС
Першокурсники попереду? Звідки це правило?
Слухай, облиш. Мене без цього нудить.
Чуваче.
- Тільки не кажи, що це ланч-бокс. - Що не так?
Смерті нашої бажаєш? Забери його.
Чекай! Подивимось, що там у нас.
Мама розстаралася в перший день.
Якого...
Він з'їв мій сендвіч!
Хто?
Денніс! Її хлопець-недоумок!
Вона досі з тим покидьком?
Так, і він псує мені життя.
Тієї ночі він попросив позичити йому презерватив.
І ти терпиш це все?
А що мені залишається?
Не знаю! Дай ляпаса. Засунь зубну щітку в дупу. Зроби щось.
Ні. Іноді краще нічого не робити.
Коли нападає звір, ти прикидаєшся мертвим.
У мене все інакше.
Коли мене не поважають, я ставлю на місце.
Йоу, банда! З початком навчального року!
Сонце світить, пташки щебечуть і ваш Куш має приголомшливу...
Що ти, бляха, сказав?
- Я... - Ти не Куш. Це мене так звуть.
Наше прізвище Кушані. Хіба мене не можуть так звати?
Бро, хочеш представляти бренд Куш, маєш йому відповідати.
Якщо почую, що хтось називає тебе Кушем, отримаєш.
Гаразд. Господи.
Можна спитати, що це за бренд такий?
Легендарний король лайна, молокососе.
Круто. А з чого ти почав?
Відірвав вухо старшокласнику в перший рік.
Боже! Можеш усім сказати, що я твій крутий молодший брат?
Не можу. Ти маєш сам прокладати собі шлях.
Я виховую в тобі особистість.
Овва.
Дякую.
Тільки розберися з цим лайном швидше. До кінця тижня, ясно?
Перш ніж усі зрозуміють, який ти слинько.
СТАРША ШКОЛА ВЕЙМОНТ
Вали.
Ми не заїжджаємо?
Я заїжджаю. Без кульгавого першокурсника в салоні.
Я роблю це лише, щоб не лишатися після уроків.
Вилазь! Я спізнююсь!
Гарний малий.
- Не спіть, дівчатка! - Якого біса?
У мене погане передчуття.
Панове! Готові до найкращого року життя?
Це ледве не став наш останній рік. Ти це бачив?
Дзвінок задзвонить і ми старшокласники.
- Про що це? - Нові вчителі?
- Батьки будуть більше тиснути? - Лобкове волосся?
Ні, це означає новий старт. Усе можливо.
Дивіться, а он і Куш.
- Він нам точно потрібен? - Він наш друг.
Він козел.
Так, так. Член і два його дивні яєчка.
- Привіт, Куше. - Привіт, Куше.
Не забувай. Я серйозно.
Не називайте мене Кушем.
Брат каже, я не заслуговую. Битиме мене щоразу, коли почує.
- І як нам тебе називати? - На моє ім'я.
Денга?
Дана. Козел.
Ага, смійтеся, придурки.
Ви відсмокчете мені, коли дізнаєтесь.
Мої батьки на вихідні їдуть з міста,
і я влаштовую грандіозну вечірку.
П'ять кегів. Крутий диджей.
Шалене співвідношення пенісів і вагін. То буде круть!
І як ти це провернеш? Ми твої єдині друзі.
З допомогою брата.
Ясно, то Кейвон влаштовує вечірку.
Ми разом.
Звучить жахливо. А першокурсників хіба пускають?
Ні! Але я ВІП, а ви, клітори, — мої плюс-одні.
Це плюс-три, йолопе.
Два з половиною, якщо тебе рахувати.
- Та пішов ти! - Гей!
Ідеально. Там я і підкочу до Бейлі.
Боже. А як же ж новий старт?
Бейлі чудова, але вона на другому курсі. Цьому ніколи не бути.
Дещо сталося цього літа, тож, гадаю, я маю шанс.
Якось я не міг заснути і спустився вниз перекусити.
Привіт.
Ти її трахнув?
Ні! Будете слухати чи ні?
Вибач. Я трохи розхвилювався. Гаразд? Продовжуй.
Я здивувався, але вигляду не подав.
Бейлі. Привіт. Чого ти не спиш?
Твоя сестра хропить, як сенбернар. Їй треба засудити хірурга.
Ясна річ. Знаєш, я люблю собак.
Я тут побуду, можна?
Це твій дім.
Ми говорили й усе було чудово.
Розмова складалась, ми сміялись й усе таке.
Не пам'ятаю, що я говорив. Я був в ударі.
Знаєш, мені приємно проводити час із тобою.
Ого. Це... Дякую.
Нехай ніхто не знає. У школі зі мною не говори.
Так, не буду. Авжеж.
Я жартую. Можеш говорити. Треба буде якось випити пива.
Усе дуже класно складалось.
Але потім...
- Оце вже щось. - Чорт забирай!
З цього треба було починати!
І що далі? Ти щось зробив? Торкався її?
- Я закляк. - І вона не помітила?
Згодом помітила.
Моя грудь, що була відкритою?
Чия грудь?
Моя грудь.
- Вибач. Запитай ще раз? - Чому ти не сказав?
Вибач. Я не хотів, щоб розмова закінчувалась.
Класно викрутився. А потім що?
Нічого. Вона пішла спати.
І це все? Ти жартуєш?
Чекай. Я заплутався.
З чого ти вирішив, що в тебе є шанс?
Якби ти бачив.
Уперше вона побачила в мені чоловіка. Дорослого чоловіка.
- Оціни її цицьки за десятибальною шкалою. - Дванадцять.
Оце так!
ІЗ ПОВЕРНЕННЯМ ДО ШКОЛИ ВЕЙМОНТ
Япона мать! Дивись.
- Гей, ти! Гномику. - Я?
Скільки тобі років?
Мені 15.
Та ти гониш! Місяців?
Бро, вигляд маєш недолугий.
Відтепер будеш Ембріоном.
О, я в цьому невпевнений.
Дарма. Побачимось, Ембріоне.
Мама мія! Той — наче фрикаделька.
Святе лайно. Ти! Іди сюди!
Бляха! Кінець усьому. Наступні чотири роки я — Ембріон.
Я найстарший в класі, а маю вигляд Дюймовочки.
Вона чарівна, якщо чесно.
Ого!
Що це, бляха, таке?
Це Катріна Орієнна. Найкрутіша дівчина в школі.
Пів мільйона підписників.
Брат Макса Солена зрадив її.
Змушений був перевестися в іншу школу.
- Я до такого не готовий. - А я готовий.
- Вона буде на моїй вечірці. - Твого брата вечірці.
Відчепися, Едді. Вона і моя теж.
Гаразд. Побачимось. Я на урок.
ЗАРЕЗЕРВОВАНО ДЛЯ ВЧИТЕЛЯ РОКУ
Планко! Найрідніший ти мій друже.
Це Студебейкер.
Минулого разу ти сказав, що запізно,
тож тепер я дзвоню заздалегідь.
Вечір п'ятниці, у мене, покер із хлопцями. Ти будеш?
Трясця.
Я можу перенести. На суботу.
Зберемося в суботу. Не проблема. Я...
Слухай, я буду з тобою відвертим. Ми з Еллі розійшлися.
Нічого. Не вибачайся. Усе добре.
Взагалі-то краще. Буде краще. Гаразд, я... Будь слухняним.
На зв'язку. Гаразд, брате. Побачимось.
Малдуне! Дружина досі тримає тебе за яйця?
Вибач, друже. Думав, у неї ремісія.
Гаразд, люди. Почнімо.
Я м-р Студебейкер. Вітаю на «Вступі до хімії».
Вступ — то про знайомство.
Якщо ви вже загубилися, шансів у вас нуль.
Моя людина.
Як тебе звати?
- Бендж. - Бендж? Через «д»?
Гаразд, бро, нехай через «д».
Яка хімічна формула води, скажеш мені?
H2O.
Нічого собі! У нас тут геній.
Хто мені скаже, що станеться,
якщо взяти цю H2O
і змішати її з пероксидом водню і звичайним засобом для миття посуду?
Хтось знає? Ні?
Що ж, доведеться нам дізнатися.
Обережно!
Дивно.
Чому б нам не додати калій йодид і не подивитися, що буде?
Гаразд.
Усе, про що я прошу, не спізнюватися,
займатися,
і якщо рівень знань у класі буде добрий,
я навчу вас робити ядерну бомбу.
Жартую.
Навчу робити саморобну вибухівку.
Зможете підривати поштові скриньки чи ще щось.
У нас тут зупинка?
Мені треба дещо зробити.
Допінг.
У мене багато домашки, тому...
Скоріше стулиш пельку,
скоріше побачиш дорогоцінну домашку.
Не бачу логіки.
- Просто замовкни. - Добре.
Що це?
Вітамін Д. Продаю його.
Його ж наче не проблема купити.
Я продаю його, як екстазі, дурню. Ходімо.
Що? Я не піду. Це незаконно.
То нічого, але нам багато задали домашки...
Бро, замовкни ти про свою домашку.
Мені начхати на домашку. Це ж ясно.
Я тебе вожу.
Не хочу здатися проблемним. Я не знаю, чи зможу.
Заспокойся, гаразд? Добре?
- Дихай. Усе буде гаразд. - Добре.
Заспокоївся?
- Так. - Добре. Поглянь на це.
Що це в біса таке?
Погонич для худоби, бро! Amazon Prime!
Якщо щось піде не так, я їх підсмажу.
Ходімо.
Ні. Я не піду.
Гаразд. Слухай, малий. Ось як воно буде.
Я рахую до трьох.
І якщо ти не вийдеш з машини,
я тебе так піджену, що ти сратимеш блискавками.
Один...
- З якої вони школи? - Не думаю, що вони вчаться.
Тільки недовго. Гаразд?
Та звісно. Я ж не хочу просидіти тут весь день.
Йо.
Приніс?
Просіть й отримаєте. Де ми це зробимо?
Тут нормально. Лише прикрити.
Прикрий.
Чуваче. Поводься природно!
Гаразд. Тридцять за таблетку. Десять таблеток — 300 баксів.
Це ти щось загнув.
Ви платите за якість. Цей малий — шеф-кухар.
Готує лише з найсвіжіших інгредієнтів.
Що скажеш? Чисті колеса?
Так. Як в аптеці.
Супер.
Перевіримо швиденько.
Легше з цим фентанілом.
Бісова опіоїдна криза вбила мою кузину.
- Крістіну? - Так.
- Чуваче, вона була крута. - Що?
Охолонь. Копи.
Кляті свині.
У сраку поліцію.
Згоден.
Варто перестати їх фінансувати,
чи принаймні скоротити їхній бюджет, чи щось таке.
Добре, нехай вже. Домовились. Якщо якісні, візьмемо ще.
Домашка!
СТАРША ШКОЛА ВЕЙМОНТ
Дякую, Джанет. Ти просто сяєш після розлучення.
Продовжуй в тому ж дусі.
Гей, Дом, бачив, ти слідкуєш за мною у Spotify.
Наступний плейлист буде крутезний. Не пропусти.
Йо, Студз, ідете на вечірку до Куша?
Побачити, як ти продуєш у «Перекинь стакан»?
Серйозно. Приходьте. Усі будуть раді вас бачити.
Забудь, цього ніколи не буде.
Бережіть себе. Добре?
Джино, чому я не бачив тебе в лабораторії?
Жартую. Упевнений, ти маєш виправдання.
Бекко! Коротка стрижка!
- Що ти дивишся? - Інстаграм Ніколь.
Проміняла мене на таке. Повірити не можу.
Вона досить приємна.
Вибач. Не знала, що ви аж так третеся.
Я просто кажу. Тобто...
Скажи правду. Усі обговорюють мій ніс?
Мені нічого не казали.
Усі точно помітили. Відчуваю в повітрі.
Чорт, Алісо! Маєш гарний вигляд.
- Не дивися на мене. - Чула про мою вечірку?
Чула про вечірку твого брата.
Нашу спільну.
Хочеш, зв'яжемося в Snapchat, не матимеш проблем на вході?
Відчуваю, що це кінець розмови.
Серйозно. Потусувалися б разом. Ми ж тепер у старшій школі.
Так, мабуть.
Правильно. Дуже мило.
Ідіть! Розкажу Бейлі про твій лисий лобок.
- Не лисий! - Гидота.
Сподіваюся побачимось.
Чуваче, ти молодець.
- Думаєш? - Сто відсотків! Вона тебе хоче.
Мені подобається ця вечірка.
Класика жанру. Доленосна зустріч.
- В якому сенсі? - Кіношна фішка.
Коли доля зводить людей у дуже романтичний спосіб.
- Ви знайомі. - Нового мене вона не знає.
Я більше не співаю і не захоплююсь навчанням.
Усі тільки й говорять про цю вечірку. Я чув, що може бути бійка.
- Я теж чув. - Уперше про це чую.
Битися будуть нормально. Брат руки обмотує.
- Навіщо? - Щоб бити сильніше?
І довше.
Ну все. Я не піду.
- У якому сенсі? - В сенсі того, що я не піду.
Там усі будуть битися, трахатись і робити всяку дурню.
Надто ризиковано. Я не можу. Я цього не робитиму.
Знаєте, я теж не піду.
У мене зараз переломний етап через Ембріона.
Мені краще зачаїтися, поки не стихне.
Гей, Ембріоне!
Привіт, хлопці! Бляха!
Ви не можете не піти.
Він має рацію. Новачків окрім нас там не буде.
Це така реклама для нас, на цілий рік.
Або до кінця школи.
Хто ти в старшій школі, той ти по життю.
У нас є шанс справити перше враження,
на вечірці завтра.
Позбутися кринжового прізвиська, більше не боятися,
заслужити повагу брата.
Це не просто вечірка. Це наше майбутнє.
- Обов'язково напиватися? - Так.
Не роби того, чого не хочеш.
Гаразд. Згода. Але якщо хтось назве мене Ембріоном, я піду.
Заспокойся, Ембріоне.
Привіт, народе. Це я, ваш Куш. У мене коротенький апдейт.
Перший тиждень у школі закінчився. Не брехатиму, було важко.
На щастя попереду вихідні. Висплюся.
Почну робити домашку.
Купилися! Сьогодні буде такий відрив!
У Каса де Куш. Забийте на школу, на коледж.
Ми збираємось розважатися і заробляти гроші!
Приходьте всі.
Чорні. Білі. Азіати. Транссексуали.
Ми любимо всіх.
Тільки якщо ти страшко, залишай свою дупу вдома.
Мир!
Ми точно не занадто рано?
Ні, Куш сказав приходити на ВІП-розігрів.
Слухаю.
Привіт, Куше.
Ауч!
Вибач.
Дана.
Заходьте.
Привіт, хлопці.
Чорт. Катріна Орієнна тут?
Боже! Вона, як дика тварина.
Погані новини.
Кейвон дозволив лише одного з вас провести.
Ти це серйозно?
Він каже, що тут без вас тьолок вистачає.
Ви закінчили?
Ще ні.
Вибачте, хлопці. Винен.
Винен? Ти весь тиждень триндів «моя вечірка»,
а не можеш і трьох людей провести. Бляха! Що я тут роблю?
Не хочу драматизувати, але якщо я сьогодні не буду із Бейлі,
я себе вб'ю.
Гей, чого ти?
Це може бути мій останній шанс. Я зроблю все.
Та йди. Мені полегшало, якщо чесно.
Отакої! Не так швидко. Конноре?
Що?
Бендж каже, що зробить усе, що завгодно. Переплюнеш його?
Пішов ти.
Нехай хтось утопиться і твою сім'ю засудять.
Ходімо, Едді.
Побачимось, хлопці. Щасти.
Агов.
Я радий, що це ти.
Хочеш щось покажу?
- Авжеж. - Ходімо.
Що це?
Знаєш, як Кейвон розкриває мій потенціал?
- Він кривдить тебе. - Це любов.
Він поважатиме мене, коли я зроблю щось легендарне.
Я пересплю зі старшокурсницею.
Не переспиш.
Ще як пересплю.
Твоя ідея доленосної зустрічі мене надихнула.
Єдина проблема — забагато відводиться долі.
Не подобається мені це.
У кіно хлопці завжди заманюють дівчат у пастки,
шпигують за ними, крадуть їхні секрети.
У шести різних фільмах
хлопець переконує дівчину з амнезією, що вона його дружина.
Нехай. Що це?
Це я так виключаю долю з рівняння.
Я можу націлитися на гарячу ціпочку, вразити її стрілою Амура
й переконати її переспати.
Звучить... дуже стрьомно.
Стрьомно? Це те саме що в тебе тільки краще.
З Бейлі то зовсім інше.
І чим воно інше?
Ти ще навіть не знаєш, хто ця твоя дівчина.
Краще, коли переслідуєш її роками?
Я не переслідую. Я її кохаю.
Тонка грань, еге ж?
Усе, я йду на вечірку.
Краще не роби цього.
Це твій шанс ефектно з'явитися.
Ти от так його змарнуєш? Там ще майже нікого немає.
Гаразд.
- Але я це не підтримую. - Це я переживу.
Скажи «сир».
ТИША ПЕРЕД БУРЕЮ
Це якась довбана хрінь.
Треба викликати поліцію, щоб вони їх розігнали.
Чого ти бісишся? Ти ж навіть не хотів туди йти.
Так. І це я, не вони мають вирішувати йти мені чи ні.
Це моє рішення.
Нумо жирувати.
Жирувати?
Ти знаєш про що я. Покурімо сигарет.
- У мене алергія. - Зробімо щось.
Ми вже робимо! Пограємо в «Halo», поїмо м'ясний рулет.
Усе зашибісь.
Он де вони.
Бачу, ви сьогодні відриваєтесь.
- Ти щось хотів, Деннісе? - Навряд.
Твоя мати збирається. У неї день народження.
Хочу зробити їй щось приємне.
Можна у вас спитати?
Ясно, що в реальному житті ви не маєте успіху, і це нічого.
Але ви ж відтягуєтесь у метавсесвіті, правда?
- Це не те, чим... - Запам'ятай цю думку.
Здоров.
О, друже.
Ні, сьогодні не можу.
У подруги день народження.
Так, у тієї з дитиною.
Повір мені. Він не з тих.
Круто. Подзвони завтра. Розкажеш, я хочу це почути. Бувай.
- От сраний гівнюк. - Привіт, хлопці!
Привіт, мам. Ти красуня!
Маєш неймовірний вигляд, моя королево.
- Вітаю, пані Янг, з днем... - Чекай.
Гаразд.
- З днем народження. - Дякую, Конноре.
Кудись ідете?
- Ми з Деннісом вечеряємо. - У «Nobu».
- А потім залишимось у готелі. -«Four Seasons».
Він розуміє про що я.
Треба йти. Убер чекає.
Вечеря в духовці. Дзвони, якщо буде щось треба.
І не забудь дмухати, перш ніж кусати.
Не хочу, щоб ти обпік свого язичка.
Ну все. Добраніч, хлопці.
На добраніч, хлопчики.
Деннісе, припини!
Твій стрьомний старий теж має нас за дівчат.
- Він мені не батько. - Він твій папік.
Повіз твою маму в дешевий мотель.
- Вони будуть у «Four Seasons». - Байдуже.
Усі гуляють і трахаються окрім нас.
Вони не займають тебе,
бо не мають до тебе поваги.
- Взагалі-то, навпаки. - Нумо!
Ми так і будемо дрейфувати по життю без вечірок,
коли наші мами з Деннісами?
Гаразд, кажи. Чим ти хочеш зайнятися?
Не можна. Денніс любить цю машину.
Ти зараз про того мудака Денніса?
Може, краще вже ми покуримо. Не така вже погана ідея.
Супер. З'їздимо купимо. Я поведу. Сідай.
Це погана ідея.
Не кіпішуй. У мене є посвідчення. Я постійно для мами кудись їжджу.
Так! Ну що, сучки, хто наступна?
Чуваче, іди подивись.
Катріна буха.
Не цікаво.
Як хочеш. Це круть.
Нічого крутого. Зовсім навпаки.
Слухай.
Розумію, жити в тіні Кейвона непросто,
але я щиро вірю, що якщо ти будеш собою,
люди побачать, який ти крутий.
Буду собою?
Так.
Показати всім справжнього мене?
Точно.
Та ні, не спрацює. Мій план набагато краще.
Він дивний і незаконний. Чорт, збільш третю камеру.
Тепер ти розумієш.
Бейлі прийшла. Ну хіба вона не найчарівніша у світі?
Непогана.
А от твоя сестра це просто шик.
Момент істини. Ідеш?
Я дам собі ще хвилину. Нехай закипить.
Щасти тобі.
Що Ніколь знайшла в тій пустоголовій?
Так, ти мене лякаєш.
Що? Ти бачила її гігантську голову?
Хоча це немає значення. Ти ж знаєш, я за бодипозитив.
Краса то більше про чоловічу статуру. Може, це медична проблема.
Що як вона не просто потворна?
Що вона нап'ялила? Може, хтось скаже їй...
Дай сюди.
- Ти як? - То просто Рубі... весело.
Спільні поїздки. Маєш гарний вигляд, до речі.
Дякую. Як тобі перша вечірка? Усе так, як ти мріяв?
Поки що все добре. Мало знайомих, тому незручно.
Стане ще гірше, бо й поговорити не буде з ким.
Щасти тобі.
Трясця.
Боже, може вже додому поїдеш?
Їдь додому, перевдягнися у щось зручне,
замов їжу й добре виспись.
Подзвони мамі. Вже кілька тижнів їй не дзвонив.
Просто забирайся звідси. Власне я...
- М-ре Студебейкер! - Бляха! Привіт!
- Як справи? - Не помилився, це ви.
Був тут неподалік і вирішив...
Круто. Зайдете?
- Та ні. - Ну ж бо, ходімо!
Так, добре. Тому я і тут, еге ж?
- Гаразд, ходімо. - Ходімо!
- От халепа! Хай йому... - Зацініть!
Студз приїхав! Хочете пива?
Ні. Я ненадовго.
О, він тут без друзів.
Дивись. Я з нього приколюсь.
Привіт. Ви мене кликали?
Так...
Яка твоя проблема?
У якому сенсі? Особистого характеру?
Ти брат Аліси?
Так, я Бендж.
Ми із нею займалися гімнастикою. Джессіка.
Ні фіга собі! Ти брат Аліси?
Так.
Що вона зробила зі своїм обличчям?
Не будь мудаком!
Стало краще.
Так. Не знаю. Не мені про це судити.
А він мені подобається.
Іди-но сюди.
Ми будемо сьогодні відриватися чи як?
Гадаю, так.
Тоді не неси мені цю недолугу фігню.
Довірся мені. Просто зараз. Ти з нами?
- Гаразд. Так. Я з вами. - Трясця, уперед!
Ну йди. Я скажу, коли прийде час.
Повірити не можу. Не продали сигарет.
Відпусти. Як тобі морозиво?
Смачнюче.
Так! Ти мені не розказуй, людям розкажи.
Ну ж бо. Покажи свій флекс.
Ти здатен на більше.
Так! Оце воно!
Отак ми тут ганяємо на електрокарі!
Рятуймо планету й довкілля!
Рятуймо довкілля! Екологія попри все!
Тільки скажи, якщо хочеш і собі таке шоколадне... От бляха!
Гаразд. Поїхали додому.
Та ну! Ми тільки почали.
Знаєш, треба проїхати повз будинок Куша.
- І думати забудь. - Ну ж бо.
Так ми коли підемо на нашу першу вечірку,
знатимемо що та як.
Ніфіга.
Нехай це буде розвідувальна місія.
Як у «Halo».
Мені подобається розвідувати.
Так, я в курсі.
Гаразд, нехай!
Швидко проїдемо й усе. Обережно.
Заспокойся. Я тебе почув.
Я знаю, що роблю.
Попався.
Та я жартую, гульвісо, видихай. Гей, ти з мого класу, правильно?
Так, я Бендж.
Бендж через «д». Точно.
- Так. - Даси мені один?
Дякую, сер.
Як пройшов перший тиждень?
- Добре. - Справді?
Поки подобається.
Чудово. Це добре.
Старша школа — це найкращі часи. Насолоджуйся.
Чорт, добре.
- Бендже, хіба не дивно, що я тут? - О.
Гей, містере Студебейкер. Ідіть вип'ємо!
Ні. Дякую за пропозицію. Але я вже скоро йду.
Один шот. Один!
Треба покінчити з цим. Ідеш зі мною?
- Ви йдіть. - Точно?
Треба декого знайти.
Так. Іди знайди її.
Куди вони пішли?
Погляньте сюди!
- Гаразд. - Дідько! Це мій учитель.
Привіт. Послухайте!
Не хочу стирати кордони, тому пропоную угоду.
Я вип'ю шот,
але в процесі ви дозволите мені дечому вас навчити.
Добре? Ну ж бо. Секундочку. Я викладач. Я повинен вас навчати.
Гаразд. Ханно, подай мені 151.
Що там ще у вас є? Амарето? Підійде. Гаразд.
Хто готовий до уроку?
Ох нічого собі!
Слава богу, ми не пішли!
Та ну нафіг!
Ембріон за кермом?
Здуріти можна.
Дивись! Катріна.
Де моя сумочка? Її хтось поцупив!
Вона на твоєму плечі.
- Ауч! - Чорт.
Де її убер?
Це тесла. З претензією на вищий клас.
Он вона.
Що? Не махай їм!
Це ввічливість! Дивись!
Чорт, вони йдуть до нас! Що робити?
Спокійно. Валимо.
- Це зовсім різні речі! - Обери щось одне!
Дідько! Вона сідає до нас! Чорт!
- Трясця! - Бувайте! Люблю вас! Я їх люблю.
Є зарядка для iPhone?
Це не твій убер.
Ага. Для Катріни.
Може, відвеземо її.
Ми не знаємо, де вона живе.
Де ти живеш?
-«Тако Белл». - Не живеш ти в ресторані.
Живу.
Я живу там, здається, вічність, так що ти мене не знаєш.
- То звідки тобі знати? - Що?
Відвези мене додому, або я поставлю тобі одну зірку.
Уперед. Я не з «Убера».
«Я не твій убер». Ось тобі зірка.
Гаразд. Катріно...
Досить уже балачок. Час для музики.
Та пішла ти, сучко! Знімай.
Це буде повний розрив.
Поїхали!
Маєш розгублений вигляд.
Праворуч.
Угорі. Ось тут.
Куше?
Ясна річ, що я. Чого ти тут вештаєшся?
- Чого ховаєшся за камерою? - Туше.
Подумав, може, ти шукаєш Бейлі, не зважай.
- Ти знаєш, де вона? - Я знаю все.
- Я наче Бог, пам'ятаєш? - Точно. Де вона?
Не можу. Це порушує твій моральний кодекс.
Не будь козлом.
Гаразд. Двері ліворуч. Відчини їх.
Відвали!
Так, вибач!
Ну ти й мудак. Ти хоч знаєш, де вона?
Вона щойно пішла. Поквапишся, може ще встигнеш.
Чим більше вміст алкоголю, тим менша щільність, правда? Логічно?
Тому 151 просто плаває зверху.
Знаєте, чим ще крутий 151?
Він скажено легкозаймистий.
Гаряча кава! Задмухуєте й випиваєте.
Гаразд, народе, мені реально треба йти.
Так, старому вже час відпочивати.
Розважайтеся. Будьте обережні. Вчіться!
Бейлі, чекай!
- Що? - Ти йдеш?
Господи. Ти мене налякав.
Вибач, трохи переборщив, але ти не можеш піти.
Не можу?
Можеш. Ти можеш робити все, що захочеш. Але йти не варто.
Чому це?
Бо ти обіцяла, що ми поп'ємо пива. Пам'ятаєш?
І я так розумію, забути про це не вийде.
Просто подумав, що ти захочеш дотримати слово.
Вчинити порядно й усе таке.
Порядність для мене не пусте слово.
Знаю. Тому я тебе й наздогнав.
Гаразд, звісно. Вип'ємо по одному.
Операція «Доленосна зустріч» почалась.
Хто з вас, леді, виграє троянду?
Мішель Пуласкі модна, але, по-моєму, Кейвон з нею вже переспав.
Він мене вб'є. Які сідниці!
Кого я обманюю? Я не знаю, що з цим робити.
Стопе. Що тут у нас?
Привіт, майбутня споріднена душе.
Чекай. Хто цей виродок?
Та ні, мала. Він тобі не підходить.
Я це виправлю.
Доленосна зустріч!
- Ніколі, привіт! - О.
Це ти мені взяла?
- Власне, він був для... - Може, десь поговоримо?
Не спілкувалися з літа. Ми ж були подругами.
Власне, я не можу. На мене чекають, я ходила за випивкою.
Хто? Джоні?
Ну, так.
Гаразд.
Слухай, я розумію.
Цього літа я була відвертою потворою.
Це неправда.
Правда. Але я все виправила,
і тепер я об'єктивно гарячіша за неї...
Річ не в цьому.
Гаразд. У чому тоді?
- Може, не будемо зараз? - Ну ж бо, скажи мені.
Гаразд. Якщо чесно, ти зла. Від тебе люди жахаються.
І так, маєш гарний вигляд, але всередині ти потворна.
Бувай, Алісо.
Вибачте, я тут живу. Мені треба дещо перевірити.
- Справді? - Серйозно?
Бляха!
Що? Ні!
Вибачте, зламався.
Є туалет у будинку для гостей і кущі.
Усе гаразд?
Перепрошую?
Я не міг не помітити, що ти засмучена. Я тут живу.
Це моя вечірка.
А я думала, вона Кейвона.
- Вона наша. - Ясно. У мене все гаразд.
Мені просто в туалет потрібно.
Гадаю, ти можеш скористатися тим, що для ВІПів.
Господи. Я дуже швидко.
Ходімо.
Ну і тварина!
Принаймні більше не читає реп.
Що ти робиш? Це ж шкіра!
О! Я таке не викину.
Мене зараз знудить!
Це не серветка.
Якого біса?
Не можу на це дивитися. Кажи, де живеш.
Добраніч.
- Гей, і не думай! - Ні! Катріно! Прокинься!
- Катріно! Прокинься! - Агов! Не можна!
- Що тепер? - ID-картка, подивись. Має бути адреса.
Вілмот-авеню 162. Є! Поїхали.
Гравітаційний бонг — то не про гравітацію.
Насправді ми маємо справу із тиском.
Коли я підіймаю контейнер,
я фактично створюю під тиском вакуум,
заповнюючи димом площу, яка збільшується. Дивіться, який молочний колір.
Погляньте, кому стало цікаво!
Гаразд. І коли я тисну вниз, я таким чином
швидко збільшую внутрішній тиск
і викидаю дим з камери просто в мої легені.
Готові?
Щоб я почув. Студз!
Поїхали!
М'яко.
Добре. Хто наступний?
Гей, мені. Я хочу!
Що ж, дітлахи, до понеділка!
Дай п'ять!
Красно тобі дякую.
- Вибач, що довелося сюди спуститися. - Це нічого. Гарний підвал.
Це більше ніж підвал.
Тут у нас кінозал, ігрові автомати. Навіть спа є.
- О! - Хочеш подивитися?
Звісно.
Ого, ти не збрехав.
У вас удома спа.
Так, моя сім'я любить усвідомленість. Упевнений, ти відчула це в мені.
- Ти розкутий. - Дякую.
Я такий. Ну що, повертаємось?
Так.
Дивно. Зачинено.
Ти знущаєшся?
Не хвилюйся. Я комусь подзвоню.
Дідько. Немає покриття. А в тебе?
- Немає. - От халепа!
- Гаразд. Є інший вихід? - Немає.
За півтора кілометра поверніть ліворуч на бульвар Хевенхерст.
- Чуваче! - Що?
Май совість, відчини вікно!
Про що ти? Я навіть запаху не відчуваю.
Бро, трясця. Відчини вікно!
Що це?
Не знаю. Я вперше з таким запахом стикаюся!
Припини це!
Господи. Агов! Панянко!
Припини це робити.
Чорт! Вона обісралася!
- Що? - Дідько!
Вона, бляха, в лайні! Чорт!
Тобто в лайні?
Тобто буквально, воно сповзає по її булках просто зараз!
Мама, воно в мене на руці!
Її лайно на моїй руці!
Якого біса? Забери його від мене!
Фу, зніми це з мене!
Воно в мене в роті! У мене в роті лайно!
Навіщо вона так?
Є гарна новина й погана. З якої почати?
Ще погана?
Окрім цієї полуниці їсти більше нічого.
Гарна новина: вона стигла й смачна.
А ще я знайшов це чудове шампанське.
Мабуть, гарних новин таки дві.
Що ж, і часто тобі роблять масаж?
Я більше люблю робити сам. Тому й курси закінчив.
Провести тобі сеанс рефлексотерапії?
Це необов'язково.
Жартуєш?
- Після проблем, які я спричинив? - Ти точно вмієш?
Я знаю, що із стенозом хребта не до сміху.
Ну ж бо. Згладжу мою провину.
Гаразд. Фіг з ним. Не відмовлюсь від безплатного масажу.
І це правильно. Піду вимию руки. Почнімо зі спини.
- Твоє пиво. - Дякую.
- Люблю цю пісню. - Справді? Хочеш узяти мікрофон?
Дуже смішно.
Ну ж бо, поділися своїм талантом. Вибачте. Можна хвилинку уваги?
- Ні! Не козли, будь ласка. - Гаразд. Господи!
Не дай боже хтось побачить справжнього тебе.
Вибач. Я просто... Мені не хочеться зараз співати.
Я зрозуміла. Круті хлопці не співають.
Як твій перший тиждень? Дівчата є?
- Поки немає. - Справді?
У такого красунчика? Чому так довго?
Мені дехто подобається.
Звучить серйозно. І що з нею?
Вона дуже класна й розумна.
Класна й розумна?
Важко повірити, правда?
То чого ти чекаєш?
Зроби крок.
Раптом вона проти?
А раптом ні?
Господи!
Усе добре, дітлахи!
Хімічна реакція, нічого більше. Знаєте чому? Бо це наука!
Підходьте, хлопці й дівчата!
Підходьте, щоб подивитися на неймовірного вогнедишного дракона-людину!
Трясця.
Гаряче! Стає гаряче!
Усе гаразд!
Господи! Допоможіть! Я ваш учитель! Допоможіть!
Так!
Студз!
Денніс мене вб'є!
До біса Денніса. Він і не дізнається.
Ти здурів? Вона схожа на діарейну фабрику Віллі Вонки.
Я пропоную повернутися додому, лягти спати й вдати, що нічого не було.
Що? А машина?
Яка машина? Гадки не маю про що ти.
А Катріна? Не можна кидати її тут обісрану.
Чому не можна?
Її може викрасти псих-ґвалтівник!
Вона вся у фекаліях. Це як захисне силове поле.
Слухай, повз проїжджатиме коп і подумає,
що вона її вкрала й обісрала.
А коли вона прокинеться і розкаже правду?
Гей. Катріно, прокидайся.
Ти нас знаєш?
Забирайся з моєї кімнати, сучко.
- Не найкращий свідок. - Це немає значення.
Мене вистежать за кредиткою і по камерах у «Тако Белл».
Це що? Спеціальний фекальний підрозділ?
Це не спрацює.
Гаразд.
Новий план.
БЕЗПЕЧНЕ МІСЦЕ
Гаразд. Усе вийшло. Побігли!
Що таке?
Якось по-дурному.
Так. Карма — смердить, не пахне.
Не можна її ось так кидати,
обісрану з ніг до голови.
Вони герої Америки. Їх до цього готують.
Її мають забрати батьки.
Добре. Може, після цього вони привчать її до горщика.
Швидше, бери за ноги!
- Я тільки руки помив! - Роби вже, не скигли.
О, майже.
То ти справді більше не співаєш?
Справді. Я з цим покінчив.
Дуже шкода.
Я завжди вважала, що в тебе гарний голос. Кобі!
- Як у тебе виходить? - А чому в тебе не виходить?
Не знаю. Я лажаю.
Ось ти де.
- Ті чуваки зі скейтпарку тут. - Тут?
Вони, ймовірно, нас уб'ють, ходімо. Як справи?
- Я ж тобі казав. - Що сталося?
Ми декого кинули.
Ти їх кинув.
Бендже! Ми партнери. Усі перемоги й поразки на двох.
Ось де ці виродки.
Гей, як справи хлопці?
- Що сталося? - Замовкни.
- Окей. - Вирішив усучити нам туфту?
Туфту? Це якесь непорозуміння.
Розказуй.
Мені його Бендж дав.
- Я тут ні до чого. - Він сказав, що якісне.
Рубі. Навіщо ти?
Якщо подумати, я прийняв десь дві години тому
і ніфіга не вставляє.
Він мене змусив вийти до вас. Він бреше.
Ну все, Бенджаміне. Виставу закінчено.
Поверни їм гроші, отримай порцію копняків
і зроби висновки.
Легше з ним, хлопці. Він ще дитина.
Боже!
Не знаю, що тут таке, але я заплачу.
Ні, друзяко. Запізно для цього.
Будь ласка. Я гарна людина.
- Чорт! Це Кейвон! - Якісь проблеми?
Так, проблеми є. Твої хлопці нас кинули.
Оцей?
Він не мій хлопець.
Так.
Ну... хтось винен нам $300.
Це не мої проблеми.
У мене тут вечірка, і я дбаю, щоб моїм гостям було весело.
Ви або поважайте це,
або я надеру вам зад на очах у цієї публіки.
О, зараз як почнеться.
Так, я це поважаю.
Вдячний тобі за твою зрілість.
- Дуже люб'язно. - Дякую.
Мені це подобається. Чому б вам хлопці чогось не випити.
Почувайтеся як удома.
Буде щось треба — знайдіть мене.
О боже!
Не стій!
Я тобі передзвоню.
- Ти зламав мені ніс! - Боже, пробач!
Пішов ти!
Слухай, що це було?
- Що? - Тобто «що»?
- Я думала, тебе вб'ють. - Клятий Рубі. Я...
Ого, це...
Дякую?
Будь ласка. Ти явно так би й не наважився.
Вибач. Я не знав, як ти відреагуєш.
Тепер знаєш. Тож наступного разу не роздумуй.
Так. Не буду.
- Зараз як раз та мить. - Ой.
Так.
Не роздумую.
Щось не так?
Це було напрочуд добре, взагалі-то.
- Не кажи сестрі. - Я нічого їй не розказую.
Я серйозно. Я тебе вб'ю. Мене таке не личить.
Ого. Дякую.
Зрозумій мене.
Ти суперкласний, але ти на першому році, а я на другому.
- Так. - Нездоланна прірва.
Добре. Але ти теж пообіцяй нікому не казати.
Серйозно? Чому?
Я на першому році. Усе попереду. Хочу мати варіанти.
О, правда?
Ні, не зовсім.
Мені треба повертатися,
поки не подумали, що я тобі відсмоктую.
Цього не буде.
Я цього й не хочу.
Я не те...
Звичайно ж, якби ти захотіла, я б тобі дозволив.
Прозвучало не так.
Дозвіл не потрібний. Ти можеш робити все що захочеш.
Я підтримую жінок.
Знайди мене, коли будеш іти. Може, підвезу тебе.
Було весело.
Чорт, він живий!
Господи. Бро. Дякую. Мені було це потрібно.
- Треба було обмотати. - О боже!
- Вони все зіпсували. - Так.
Люблю тебе, малий!
- Усе добре. Ми всі тепер друзі. - Так!
- Так!
Гей, Студз!
До понеділка.
От і все.
Завтра може трохи боліти. Це нічого страшного.
Викид токсинів.
Якщо хочеш, гаряча ванна завжди чудово допомагає відновитися.
Я не брала купальник, тож...
У роздягальні є багато різних.
І ти залізеш?
У ванну?
Я ж сама не полізу, правильно?
Та можу і я.
Іди перевдягайся. Я все підготую.
Прямо. Бери який захочеш.
Гаразд.
Так! Уже лечу.
Я під кайфом.
Ось він! Тебе я і хотів побачити! Ходи сюди!
Обійму тебе. Послухай, ти джаз любиш?
Так. Люблю.
Авжеж ти любиш. У мене для тебе дещо є.
О боже!
Що з тобою сталося?
У мене старший брат, тож...
Овва!
Мало не забув про напої.
Бульбашки із бульбашками.
Дідько! Ти як?
Чорт!
О боже! Твоє плече!
- Що це? - Боже. Схоже, твоя кістка.
Господи.
Не стій! Клич на допомогу!
Як? Ми ж замкнені.
У мене є ключ.
- Що? - У моїх штанях!
- Вилупок! - Ну ж бо!
У тебе весь час був ключ?
Яка різниця? Я тут вмираю.
Ах ти наволоч! Та що з тобою таке?
Не знаю. Низька самооцінка.
Намагаюся вразити брата.
Я знаю, що я покидьок, але я не заслуговую на смерть.
Будь ласка.
Виклич швидку.
Сам викликай, козел.
Угадайте, хто тут у нас?
Гей!
Хтось нарізав трохи джазу, тож їдемо.
О! Та ні. Я по пиву. Дякую.
Що? Ти про що?
Ти дав мені слово.
Не тримаєш своїх слів?
- Ну ж бо. - Нумо.
Зроби це.
Бендж!
- Бляха, я зроблю. - Красава!
Ви його чули! Одну жирну доріжку!
Та ні! Однієї середньої вистачить. Просто втягнути носом?
Блін, чекай. Ніколи не нюхав?
О боже!
Гаразд. Ми зробимо цей раз особливим.
Мерщій. Хтось, дайте мені стодоларову купюру.
Дайте мені золоту платівку чи щось таке. У кого воно?
Може, нехай із Джессіки. Він їй подобається.
А це ідея. Джессіко, ходи-но сюди.
Ні, Джессіко. Не треба. Серйозно.
Мені не важко. Якщо хочеш, я залюбки.
Прийшов час здійснити мрії.
Боже, це так весело!
Не соромся.
Ну ж бо, не тягни кота за яйця. Пригощайся. Він якісний.
Господи, пече.
Ого.
- Бейлі? - Дуже мило.
Чекай!
Трясця! Чорт!
Це дуже погано. Бляха!
Гей! Спокійно, малий. Дихай.
Вибач. Ніколи не пробував кокаїн.
Думає, що це кокс.
То нічого й не змінилося.
Що?
То був Кей, чуваче.
Кей?
Кетамін. Здається, для котів, чи то для коней. Чорт, я забув для кого.
Боже! Я помру.
Розслабся!
Сідай. Дозволь хвилі віднести тебе на берег.
Виходимо. Уперед.
На вихід. Швидше.
Забирайтеся звідси.
Гаразд. Усі по домах! Вечірку закінчено!
Матір божа.
Алісо?
- Святе лайно! - Знаю!
Наче клятий монстр.
Усередині та зовні.
Якщо тобі полегшає, я зламав ключицю в двох місцях.
Упевнена, ти заслужив.
Безперечно.
Мені ще пощастило.
Хочеш поговорити?
Нема про що говорити.
Ніколь мала рацію.
Немає різниці, як я виглядаю, коли в мене не душа, а собаче лайно.
Неправда.
Ти дуже сексуальна. Чудово пахнеш. А сідниці, як волоський горіх.
Що за фіґня? Хто так каже?
Вибач. Я намагаюся змінитися, але на це потрібен час.
Я лише хочу сказати, що ти чудова така, яка є.
І по-твоєму, я не стерва?
Ти ще та стерва, але тому ти й класна.
Слухай.
Я не дурний. Я знаю, що я нікчема.
Мене терплять лише тому, що в мене багаті батьки,
і через мої круті вечірки.
Твого брата.
Ми разом їх влаштовуємо, як команда.
Але ти завжди нагадаєш мені про мої вади.
Ти різка, справжня і дика.
І якщо Ніколь цього не витримує, вона тебе не заслуговує.
Дякую.
Це мило.
Це правда.
Чекай.
Доленосна зустріч?
І не сподівайся.
Я зрозумів.
Я навіть не знаю, хто ви.
Що таке кетамін?
НАРКОТИКИ
Не знаєш? Сумніви?
- Він для котів, чи щось таке. - Голосніше!
Для котів, чи щось таке.
О!
Він для котів чи щось таке.
Просто зашибісь як круто.
Сподіваюся, у тебе в спальні є пряжа,
бо це буде твоя єдина розвага на цей рік.
А ти чого регочеш?
Ти з мене смієшся? Це в тебе не буде іншого носа.
- Я і не хочу. - Добре!
Дуже сподіваюся, що ти сприймаєш себе
з отим, що в тебе під пов'язкою.
Я сказала, добре!
Це я тут кажу, коли добре.
Погуляв?
Ти говорила з Бейлі?
Ні. А що? Що сталося?
Я все зіпсував.
Хочеш пораду?
Дай вгадаю. Іди ти.
Я хотіла порадити бути собою.
- Ти ж мене ненавидиш. - Ти подобаєшся Бейлі.
Не такий ти, ясно? Справжній ти.
Який шаріється, коли заходить до кімнати,
співає Стіві Вандера й трахає двері.
Не було такого.
Байдуже.
Він мені теж більше подобається.
Припини себе жаліти.
Вмийся і йди до неї.
- А чому ти така добра? - Не знаю.
Схоже, струс мозку.
Ти впораєшся.
Що...
Комусь, бляха, краще мені все пояснити!
Трясця, жінко! Ти зламала мені вухо.
Неправильна відповідь!
Будь ласка! Припини!
Отакої!
Я Едді. Це Коннор.
Ми вчимося у твоїй школі. Це моя кімната.
Де мій одяг?
- Випрали! - Ми про тебе подбали цієї ночі.
Досить нас мучити!
Чому ви прали мій одяг?
Слухай. То був нещасний випадок.
От лайно! Вона обісралася!
Ні! Нічого страшного! Усе гаразд.
Біт їде автобусом, еге ж?
Гей, слухай, я тут подумав.
Якщо хочеш казати людям, що я твій батько, я не проти.
І так нормально.
Щось потрібно буде, дзвони. Я буду вдома з твоєю матір'ю.
- Знаєш що, Деннісе? - Що таке?
Стули пельку.
Я не той, за кого ти мене маєш, Деннісе.
Більше ні. Я змінився.
Я бачив багато лайна, не такого, яким хизуються ветерани війни.
Я говорю про справжнє гівно,
яке стікало по стінах цієї машини, яку ти так любиш.
Не розумію, що це все означає.
Я можу пояснити.
Вночі я взяв твою машину
і на задньому сидінні була найкрутіша дівчина школи.
Чорт, це круто!
Вона його жорстко обісрала.
Я вичистив наскільки зміг, але впевнений, якщо закриєш очі,
ти відчуєш ті нотки.
Едді, якщо це правда,
це серйозно зрада моїй довірі.
І що, донесеш на мене?
Так я... Усе має наслідки. Мені доведеться розказати твоїй мамі.
Чудово. Я піду з тобою. Як гадаєш, на чий бік вона стане?
Свого янголятка,
чи найпідозрілішого виродка на землі?
- Янголятка. - Що ти сказав?
- Янголятка. - Ой.
Я так і думав.
Відтепер я вимагаю до себе поваги.
Я тебе поважаю. Завжди поважав.
Та йди... Дай сюди той сендвіч.
Вибачте, по-моєму, тут дитячий замок увімкнений.
Можете допомогти?
Так.
Говорив з Бенджем?
Дзвонив йому вчора, мати відповіла. Розлючена була.
Привіт, хлопці.
Чорт, Куш. Що з тобою сталося?
Я що тобі казав?
Звідки він узявся?
Не звіть мене Кушем.
Бути легендою виснажливо.
А ще я починаю думати, що мій брат не така вже гарна людина.
- Так і є. - Так, він соціопат.
Відтепер називайте мене Дана.
Залюбки, Дано.
Не кажи так.
Привіт, Джордже. Усе гаразд?
Привіт.
- Як провели вихідні? - Ніяк.
- У розслабоні. - Так, повному.
А ми накидалися до чортів. Вам би сподобалось.
Вибачте за той «плюс один». Наступного разу по-любому.
Конноре! Едді!
Катріна Орієнна вам махає?
Так, дивно.
Так. Краще підемо перевіримо.
Чекайте. Мені піти з вами?
Ні! Там, здається, місць вільних мало.
Але наступного разу по-любому.
- Алісо. - Ні.
Отакої! Не так швидко, Ембріоне. Першачки сидять на підлозі.
Так. Повертайся в утробу, Ембріоне.
Вибач. Ти хто бляха такий?
Я? Я...
Так, начхати.
А його звати Коннор, не Ембріон, козел.
Вставай. Мої друзі сидітимуть тут.
Чого завмер, йолопе. Ворушися.
Ну ж бо, хлопці. Швиденько.
Дякую. Привіт.
Я випрала твій одяг.
Необов'язково було...
І я хочу перепросити.
Та все нормально.
Власне, усе далеко не нормально.
Вибачте, що це на вас звалилося.
- Вибачення прийняті. - Не знаю, про що ти говориш.
Дякую, що ви джентльмени.
Сідайте з нами. Прошу.
Знайомтеся, це мої друзі. Це Коннор і Едді.
Радий знайомству, Конноре.
- Як справи? - Кулаком. П'ять.
Гаразд. Усідайтеся! Усідайтеся!
Усядься. Гаразд.
Ранок сьогодні в нас насичений. Почнімо. Тренерко Барелла.
Ну ж бо!
Народе, тиждень як почався навчальний рік,
а ми вже витратили «мільйон» рушників.
Це не готель, ясно? Вони не безкоштовні.
Зверніть увагу. Нашій волейбольній команді потрібен догравальник.
Якщо у вас стався стрибок росту, скажіть мені.
Тож якщо маєте джинси, які вам більше не підходять,
або які вам більше не подобаються,
покладіть їх у контейнер джинсів для підлітків.
Їх передадуть малозабезпеченим підліткам,
які не можуть собі дозволити джинси.
Усі заслуговують на джинси.
Гаразд, на цьому все...
Схоже, у нас ще одне оголошення
від Бенджаміна Нільсена.
- Усім привіт. - Що відбувається?
- Я Бендж. - Кетамінова діра!
Я хочу дещо сказати.
Я дуже чекав, коли перейду в старшу школу.
Лох!
Знаю.
Але чомусь мені здавалося,
що тоді я зможу стати справжнім.
І початок був чудовий. Я зустрів чудових людей.
Але не був собою.
То був несправжній я.
Я так захопився ідеєю сподобатися всім і кожному,
що проґавив ту єдину людину, яка мені не байдужа.
Бейлі, це для тебе.
Чорт, він співає. Трясця, співає.
Хочу тебе!
Він збожеволів.
Разом!
Що скажеш, Бейлі?
Будеш моєю дівчиною?
Ні. Що ти тут влаштував?
Оце лайно!
Гаразд! Розваги закінчено! Розходьтеся по аудиторіях!
Пробач, друже.
Усе буде добре.
Принаймні, ти спробував.
Ви взагалі дивилися?
Я такої жорстокості ще не бачив.
- Замовкни. - Можете передивитися.
Прибери!
Якого біса? Ти що записував?
Ти взяв і все записав?
Ніякої відповідальності.
Бенджі, з тобою все гаразд?
Так. Усе добре.
Рік ще попереду.
НОВАЧКИ
- Викликали? - Привіт, Мітче. Присядь.
Що це?
Наука!
Я...
Ти розумієш... нам доведеться тебе відпустити.
Я все розумію. Розумію.
Гаразд.
Залишити...
- Зачинити. - Гаразд.
Гей.
Уперед, Воїни.
Переклад субтитрів: Олена Гердова