Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Djeco, požurite se.
Mama, ne mogu naći svoju šminku. -Već sam je spremila.
A moj lak za nokte? -Jesam.
Moj tablet? -Tu je.
Djed ne dolazi s nama? -Nakon onog što je učinio prošle godine? Ne.
Jadan djed. Mama, previše si ozlojeđena. -Što to znači?
Netko tko previše zamjera.
Joj, da, mama zamjera sve.
Hajde, idemo. Ne možemo zakasniti na vlak. Ključevi!
Idemo.
"DJECA SU DOBRO 2" 'DA, PONOVNO SE DOGODILO'
Ne znam što je s Ricardom, stalno kasni.
Vlak kreće za deset minuta, možemo li ući?
Eno ih. -Tu smo!
Bok, djeco.
Ne mogu se naviknuti na njega.
Kako si, Fernandito? Nisi donio svojega guštera ove godine?
Ne, doveo sam brata.
Jao, radije bih guštera.
I ja.
- Hajde, djeco, idemo u vlak. - Sigurno ne želiš da idem s tobom?
Šališ se. -Još si ljuta zbog onog što se zbilo?
Završilo je dobro. Čuj, ne možeš sama s njima.
Imaju i pojačanje ove godine. -Nisam sama.
Idem s nekim koncentriranijim od tebe.
Jedva sam stigao. -Da.
Ideš s njim? On je bio kriv za sve.
Naravno da ne, došao je pozdraviti se s djecom. I kasni, kao i uvijek.
- Tata, već su u vlaku. - Tko onda ide s tobom?
Netko odgovorniji od vas dvojice. -Bokić!
- Susana, Unaijeva mama? - Bolje poznata kao Susana Luđakinja.
Vi se javljate.
Nismo čudni i opsjednuti njihalima, čakrama i tibetanskim zdjelama.
To je bila faza, više nije takva. -Oprosti na kašnjenju.
Bilo je preteško naći taksi čija je tablica palindrom.
Šalim se. Došao je odmah, ali zbroj brojeva nije bio 11.
Pa sam morala čekati drugi.
Reci Marcosu da iziđe, ide kući sa mnom. -Ne budali. Hajde, bok.
- Što je to? - To je za svetost.
Prizivam sigurno putovanje.
Daj, prizivaj unutra.
Ne vjerujem da bi Clara radije išla s čudakinjom nego s nama.
Zašto si rekao da sam ja bio kriv? Najgori dio bio je tvoja krivica.
Koji? -Taj da je saznala.
Da, istina. -A što smo sve činili da ona ne bi saznala.
Potrudio sam se, ali tvoja je kći previše pametna. Na kraju...
Izvukla je to iz mene.
Vratili smo se bez ikakvih vijesti. Misija izvršena!
Odlično. Je li bilo problema na putu? -Nijedan.
Istina... -Dobro.
Tvoj je otac otišao zapaliti prije kretanja vlaka, ja sam ga otišao naći
i vlak s djecom otišao je bez nas.
Onda je čudakinja došla sa sinom i ušli smo s njim na drugi vlak.
Izbacili su nas, simulirali smo nesreću za prijevoz
do najbliže stanice, kasnili smo i vozili se s hipijima
koji su nas napustili.
Pa smo oteli pijanca za auto, opljačkali benzinsku,
i oteli policajce koji su nas lovili.
Ovaj put mi smo njih napustili.
Onda je pištolj opalio i sudarili smo se.
Došli smo do farmera, odveo nas je u Asturiju na svojem traktoru
nakon pucanja na setu reklame za mlijeko, gdje je gotovo ubio kravu.
Došli smo taman kad i vlak s djecom,
koja su vješto preživjela maltretiranje poremećenog konduktera
bez ikakvih problema.
To je cijela istina.
Htjela sam reći... Istina je da sam ugodno iznenađena.
Izvukla je to iz tebe? Nije ni završila rečenicu.
I sad bi radije išla s čudakinjom nego s nama.
Pa bolje biti s čudakinjom mamom nego s čudakom sinom, kao mi.
U pravu si. -U vezi sa svim.
Djeco, slušajte.
Očito ovaj put neće biti kaotičan kao prošle godine.
Svatko ima svoje mjesto, nema mijenjanja.
Svatko ima svoje i ni pod koju cijenu ne smijete ustati.
Osim naravno, hitnih slučajeva ili Božjih djela.
Ako vam se vrti, ako vam je mučno, ako vam se žurno piški,
dignite ruku i čekajte da jedna od dvije odgovorne odrasle osobe...
Odnosno ja ću vam pomoći.
Pitanja?
Da. -Što znači žurno? -Hitno.
Dalje. Nema ni žaljenja, ni vikanja ni lupanja sjedala ispred sebe.
Tko prekrši pravila... -Bože, kao da ste svi uhićeni. Sretno.
Djeco!
Onaj tko prekrši pravila dobiva kaznu i odvojen je u Tihi vagon.
Lažeš da nas uplašiš. Ne vjerujem da imaš karte za Tihi vagon.
Želiš li saznati, draga Marisa?
Mene to s Tihim vagonom baš plaši. -I trebalo bi.
U Tihom vagonu ne smiješ ni trepnuti ni pomaknuti prstom.
Počeši guzu na sjedalo i veliki grubijan izbacit će te iz vlaka!
- Lažete, to ne postoji. - Stvarno postoji Tihi vagon?
Odnijet ću tamo tablet i provjeriti zadaću iz matematike.
- Lagano, Nacho. Diši. - Ponavljam ti da se zovem Ignacio!
Dušo, kako si naporan.
Moj sin nije naporan. Samo je odgovoran, za razliku od tvojeg.
- Odjednom moj sin nije odgovoran? - Kako odjednom? Nikad nije bio.
Rekla si prošle godine da je odgovoran za sve što se dogodilo.
Da, odgovoran za to što su završili u pritvoru.
Ali odgovoran, ne?
Dame i gospodo, vlak kreće za minutu. -U redu. Odlično.
Čekaj, gdje je Pablito? -Ondje.
Gdje? -Ispred nosa ti.
Ali vani je!
Joj da, kako je čist prozor.
Taj je klinac premiran.
Rekla sam da se nitko ne miče.
On često bježi.
Pablito.
Clara! -Ne izlazi!
Mali, stani, past ću van!
Ne!
Nema šanse.
- Da tražimo pomoć? - Da tražimo kofein?
Ne vjerujem.
Tebi je ovo smiješno? -Zapravo, da.
Čemu se ti smiješ, činčilo?
- Moram obaviti poziv. - Da, neka zaustave vlak.
Zovem tvojeg tatu, poludjet će. -Mojeg tatu?
Felipe! -Što ima? Nisi valjda otela moju kćer?
- Tata, kako si? - Zabrinuto, je li sve u redu?
Da, da. Samo javljam da smo svi uspjeli ući u vlak.
Nije bilo tako teško.
S učiteljem poput mene... Olakšao sam ti sve.
Da, da. Bok!
Nacho! Slušaj.
Reci kondukteru da odmah zaustavi vlak.
Majko. Kao prvo, moje je ime Ignacio.
Drugo, ne brini se. Prošli smo ovo prošle godine bez problema.
Vlak ima presjedanje u Barceloni za tri sata.
Ako sjedneš na let koji traje točno sat i 20 minuta,
doći ćeš na svoje odredište na vrijeme.
Ne budi naporan, daj mi konduktera.
Clara, ovo inače nije moj stil,
ali napraviš li zbrku, nazvat ću svojeg i tvojeg oca i reći im sve.
Clara, ne brini se, znamo cijelu proceduru.
Ponašamo se normalno, ne radimo probleme i izbjegavamo konduktere,
pogotovo ako su psihopati s fobijom od djece.
Mama, izgledaš blijedo. Stavi rumenila. Kraj i odjava.
Kako se ovo dogodilo?
Hajde, nasmij se. Smiješno je. -Smiješno?
Gori smo od Ricarda i Felipea. -Nismo glupi kao oni.
Imamo novčanike. Kupit ćemo avionsku kartu i... -Avion?
Ne, smrtno se bojim letenja. Zato smo išli vlakom.
Najgora sam majka na svijetu. -Hej, nitko nije kriv.
Što ćemo sad? -Ovako, vlaku treba sedam sati do Perpignana.
Unajmit ćemo kabriolet i otići na put kao Thelma i Louise.
Možda čak nađemo Brada Pitta na benzinskoj.
A klinac? -Koji klinac? -Ovaj.
Stavit ćemo ga u ormarić na postaji, neka ga majka pokupi.
Da, i neka sazna da joj je drugi sin još u vlaku.
Uspjela sam prošlogodišnji kaos sačuvati tajnim i sad ovo.
Kupit ćemo mu hranu, staviti u ormarić i pokupiti ga nakon kampa.
Je li on ondje ili u metaverzumu?
Što ako netko nazove roditelje?
Ovaj neće, govori manje od emotikona.
Hajde. Idemo po taj kabriolet. -Tako je.
Dobro jutro.
Hitno trebamo auto.
Kabriolet, dva sjedala, veliki prtljažnik. Dobro, ne prevelik.
Kabriolet, dva sjedala...
Ne slušajte je. Normalan auto, pet sjedala ako može.
Normalan auto s pet sjedala. -Ali dobar auto.
Dobar s pet sjedala.
Da dođemo u Perpignan za sedam sati. -Nemoguće.
Najbrža ruta traje osam sati.
Nemoguće. -Moguće, pogledajte.
Ovo je najdirektnija ruta, traje osam sati.
Druga opcija bila bi avion za Barcelonu i...
Ne avion, bojim se letenja! -Smiri se.
Popij ovo, prirodne su. Radim ih sama. -Nema šanse.
- Tko zna što si stavila u to. - Radije bi da priznamo sve
i da ih Ricardo i tvoj tata pokupe?
Pauk! Dupli! -Ne!
Pobijedila sam!
Prošle je godine bilo bolje.
Mogli smo što smo htjeli u svojoj kabini.
- I jer sam uzeo tatin novčanik. - I kupili smo pića s kofeinom.
Jeli smo što smo htjeli! -A sad moramo sedam sati sjediti ovdje i ne jesti.
- Skočit ću iz vlaka. - Fernandito, smiri se. Diši.
Vi možete sjediti ovdje kao gubitnici.
Ja idem učiti.
Ne, moramo ostati zajedno. Ne smijemo se razdvajati. -Dobro.
Ekipo, nećete vjerovati. Pogledajte niz prolaz.
Uživajte u putu.
Djeco!
Pratim vas pozorno.
Ta prokleta djeca putuju sama.
Brže, uhvatit će nas!
Sad!
- Polako, gotovo je. - Dođite s nama. -Što? Ne ja.
Oni! Ova su djeca zločinci!
Zdravo, djeco.
Sad sigurno skačem iz vlaka.
Kako ste? Ja sam, Lucas. Sjećate li me se? -Da.
Kakvo smo putovanje imali, ha?
Idete na još jedno putovanje? -Da.
Odlično. To je odlično.
Doći ću pozdraviti roditelje kasnije. Gdje su? U vagon-restoranu? -Da.
Prisjećam se budalaština koje sam činio prošle godine
jer sam mislio da putujete bez roditelja.
Sad idem na terapiju. Neće se ponoviti.
Odlično, jer ih nema ove godine.
Želi reći da su ove godine majke s nama, ne očevi.
Da, mijenjaju se svake godine. To je odlično.
Uglavnom, sretan put.
Tablete nisu ništa učinile.
- Srce mi lupa. - Tabletama treba vremena.
Ne brini se, kad avion padne, bit ćeš u potpunosti smirena.
Gladan sam. -Ajme, ovaj je klinac poput svojeg brata.
Prijavimo ga kao ljubimca. Karta je jeftinija i ne moramo ga trpjeti.
Bože sačuvaj. -Neki su kavezi udobni, s rupama za disanje i sve.
Protiviš se kad god kažem da ga spremimo negdje.
Oprostite, hitno trebam ovakav kavez. Gdje su vam ga dali?
U trgovini gdje sam ga kupio.
Ali imaju li ih ovdje? -Kako da znam? Izgledam li kao stjuardesa?
Ne, izgledaš kao nekulturna riba po horoskopu.
Lav sam.
Tako je. Nekulturni lav.
Strijelac sam, gospođo.
Znala sam, lažljivi i nekulturni strijelac.
Mislite li da je kondukter stvarno sad dobar ili lažira tako da nas uhvati?
Nadam se da je dobar jer mu partner ne izgleda ljubazno kao prošli put.
Još gleda?
Je li otišao?
Ispalo vam je ovo, gospođice? -Da, hvala.
Moramo smisliti nešto, ne možemo samo čekati da nas uhvate.
U pravu si, moramo nekako doći do hrane.
Ne mogu razmišljati na prazan želudac!
Pogledajte! -Što sad?
Suptilno se okrenite i pogledajte onoga ljubaznog čovjeka.
Pogledajte mu zapešće.
- Ima aktovku s lisicama. - Ajme, sigurno je špijun!
Što? Vjerojatno je profesor. Ili znanstvenik. -To i ja mislim.
Sigurno nosi formulu nekoga predobrog otkrića!
Ili nešto što će prehraniti treći svijet.
Ili pretvoriti zrak u protein. Ili izliječiti bolesti.
Ili ima šminku koja svijetli u mraku!
Tu smo i još nisi mrtva, vidiš?
Problem je kad poletimo.
Svi su tako smireni!
- Let traje sat i 20 minuta... - Ne mogu toliko izdržati.
Ne brini se, to je ako stignemo. Ako padne avion, bit će kraće.
Evo stjuardese. Obratite pozornost.
Prateći međunarodne regulacije zrakoplovstva,
demonstrirat ćemo...
Hej! Slušaj dok stjuardesa govori!
Maske za kisik i izlazi u slučaju opasnosti...
Važno je obratiti pozornost.
Remen mora biti zavezan kad god svijetli lampica za njega.
Avion ima osam izlaza u slučaju opasnosti.
Dva u prednjem dijelu, četiri preko krila i dva u stražnjem dijelu.
Slušaj! -Prolaz će svijetliti...
Govori o izlazima i ti to propuštaš.
Najbliži je vjerojatno iza vas.
Prsluci za spašavanje stoje ispod vaših sjedala.
Što nije u redu s ljudima?
Što je bilo? -Slušaj stjuardesu!
Kad budemo umirali, nemoj me pitati ništa. -Jesi li ti prolupala?
Prolupala, ja? Pametnice, gdje stoje prsluci za spašavanje?
Pametnice, gdje stoji tvoj mozak?
Sad sam propustila ovo.
Oprostite, možete li ponoviti gdje pušemo?
Da, da.
Slušaj! Svi obratite pozornost, koji vrag?
- Ne mogu vjerovati. - Slušat ću ako želim.
Pogledajte je.
Ova je prolupala.
Hvala na slušanju, uživajte u letu.
Dobro. Idemo.
Zdravo, ponovno.
Ideš u vagon-restoran? -Da.
Idem s tobom da pozdravim vaše majke.
Morale su na WC.
Obje u isto vrijeme? -Da...
To je očekivano. Hrana je u vlaku...
- Želiš nešto? - Da, "hot dog," molim.
Izvoli.
Hvala.
Roditelji su mi ondje. -U redu.
Da, u vlaku sam i locirao sam ga. Sjedi sam, s aktovkom.
Pratim ga, neće pobjeći.
Konačno! Ovo mi neće biti dovoljno.
Polako, to je za sve.
- Što ti je? Jesi li vidjela duha? - Bljeđa si od moje mame.
Nećete vjerovati. Pogledajte iza, u čovjeka koji je na mobitelu.
On je definitivno špijun. Prati profesora.
- Neki je profesor u vlaku? - Da, onaj mudrac s aktovkom.
Je li mudrac ili profesor? Ne može biti oboje.
Moramo reći kondukteru. Aktovka s formulom u opasnosti je.
Ali ne znamo je li se promijenio i možemo li mu vjerovati.
Moramo riskirati, čovječanstvo je u pitanju.
Radi se o preživljavanju.
Fernandito!
Što? I ovo se radilo o preživljavanju.
Susana, ove su tablete užasne.
Sad su moje tablete krive, a ne činjenica da si ti vaga.
Što? -Vidimo tuđe mane, ali nikad vlastite.
Kakve to veze ima?
Merkur je retrogradan i to uznemiri zračne znakove.
Kako se zračni znak boji letenja?
Moram piškiti. -Opet?
Nisam išao prije. -Piški tu, ne želiš prevrnuti avion.
- Moram piškiti. - Dobro, idem s njim.
Pusti nas, ovaj tip spava. -Ne.
Ne skidam ovaj remen. -Idi preko nje.
Trebao si mi dati kavez.
Što radiš toliko dugo?
Iziđi više!
Što radiš, divljače?
Ne! -Hajde.
- Želim ostati. - Sletjet ćeš u Zaragozi!
Bože, klinac je pokušao pobjeći kroz WC školjku.
Trebamo kavez!
Dođi, Pablito. Sjedni, brzo.
Pablito, sjedni.
Što radiš, budalo? Avion će se srušiti!
Prestani!
Pablito, uđi i zaveži se.
Dame i gospodo, prolazimo kroz turbulenciju... -Upozorila sam vas!
Što ćete sad? Ne znate gdje je išta!
Molim vas, vratite se na sjedala i zavežite se.
Ne govori im ništa! Pusti ih da umru!
Trebali ste slušati! -U pravu si. Umrijet ćemo svi osim tebe.
Što radiš?
Moj prsluk. -Što će ti? Ne znaš ga ni napuhati.
Gospođe, molim vas, smirite se. Stanite i...
Ne mogu disati. -Ajme, u kabini je nestao zrak!
Ne mogu disati.
Spustite maske s kisikom!
- Što se događa? - Svi ćemo umrijeti!
Jedna po jedna, molim. -Da, da, naravno.
Što radite? -Moramo predati sve na sebi, ne?
Kad idete u zatvor.
Ja samo želim izjavu o događajima na avionu.
- Pa vam ne moram dati nakit? - Ne, možete zadržati svoj... nakit.
Oprostite, nemam iskustva. Nikad me prije nisu uhitili.
Znam samo ono iz filmova, ovo je tako uzbudljivo. -Idemo dalje.
Gospođa se svađala s pola aviona i čak je pokušala ubiti stjuardesu.
Kad me napala, branila sam se i malo smo se potukle.
Ali ja nisam ništa učinila, ja sam žrtva.
Moram u Barcelonu hitno, imam vjenčanje.
Baš ozbiljno. -Ja sam mladenka! Vidite, imam haljinu sa sobom.
Prijateljice su me za djevojačku odvele u Madrid, napile
i ostavile s haljinom i kartom. Urnebesno je.
Moram u Barcelonu, udajem se za nekoliko sati.
I mi moramo brzo u Barcelonu jer...
Jer...
- Jako je bitno. - Kako dirljiva priča.
Ne brinite se, odvest ćemo vas što prije. -Da?
U Barcelonu?
Ne, na policiju tako da federalci preuzmu slučaj.
Što? Ne možemo...
Molim vas... -Ne...
Moram u Barcelonu. Imam svekrvu koja...
Samo sekunda, budite tiho. Ne možete nam ovo učiniti.
U pitanju su život i smrt.
Smilujte se jadnom dječaku koji nije jeo satima.
Ne brinite se, maloljetnika vratit ćemo roditeljima. -Ne!
Mislim, nema potrebe.
Neće vas pustiti dok sudac ne odluči jamčevinu.
To neće biti do sutra ujutro. -Ne!
Spavat ćemo u zatvoru!
- Dobra strana... - Ovo je moja dobra strana.
Što? -Za sliku uhićenja.
Ili vam je ova draža?
Hvala, ovo je najuzbudljivija stvar koja mi se ikad dogodila.
Možemo li objaviti sliku na Instagramu? -Ne.
Pa nije fora ako odem u zatvor i nikome ne kažem.
Bez uvrede, fora je, ali je manje fora.
Kao da spavaš s Bradom Pittom i ne smiješ nikome reći.
Niste u zatvoru.
Onda mogu reći ljudima, kao za Brada Pitta.
Nisam bila s njim, ali to govorim ljudima.
Spomenuli ste dobru stranu...
Da, do sutra ujutro prestat će djelovati što je god ona uzela.
A ja? Moram na vjenčanje.
Izbjeći ćete 70-postotnu mogućnost rastave u prvoj godini.
Nećete izgubiti 12 mjeseci pitajući se zašto ste se uopće vjenčali.
A pitat ćete se. Ako mislite da će vam brak uspjeti, luđi ste od nje.
Djeco, gledate previše filmova.
Ne znači da je netko opasan špijun ako izgleda sumnjivo.
- A znanstvenikova aktovka? - Kakav znanstvenik? Ma dajte.
Na terapiji učili smo da je paranoja neprijatelj razuma.
Možda prodaje nakit i drži ga u aktovki da ga ne ukradu.
Ne, izgleda kao znanstvenik.
Pazi ti njih. Sad znate čovjekovo zanimanje po njegovu licu.
- Kako ja izgledam? - Kao da se ne koristite kremom.
Dosadno?
Dobro, vratite se majkama, sigurno su zabrinute za vas.
- Zašto nam ne vjeruje? - Terapija ga je previše izliječila.
Prošle godine vjerovao je da smo sami u vlaku, a sad ne vjeruje.
- I bili smo sami. - Da, ali nije imao dokaza.
Tako je, to trebamo. Dokaze.
Tri žene i maloljetnik na letu 4815162342 Airlanz Aira u 11:50 h.
Prepirka sa stjuardesom rezultirala je prisilnim slijetanjem.
Idemo u policijsku postaju u Zaragozi.
I ne možemo ubrzati sudca? -Bojim se da ne.
Što mislite kolika će biti jamčevina?
S neredom koji ste stvorile, prisilnim slijetanjem
i kažnjavanjem ostalih putnika
mogla bi biti oko 30 tisuća eura. -Nemam takav novac.
Ako zbrojite što ćete uštedjeti na terapiji, rastavi
i dok pokušavate preboljeti rastavu...
Ovih 30 tisuća eura manje je nego što to sve košta.
Ovo je uhićenje blagoslov.
Slušajte, zar ne možemo nekako ovo namiriti?
Na primjer, dodatnih 500 eura da sve bude gotovo danas.
Dodajete samo optužnicu za pokušaj mita.
Uopće ne pomažeš. Što si po horoskopu?
Znak umora i u podznaku dosta mi je.
Kako je ljuta. Bacit će me u samicu.
Žene, morate uživati u iskustvu.
Najbolji dio tek dolazi. Tuš.
Stave te uza zid i peru visokotlačnim čistačem.
Super je. Niste to vidjele? Odlično je za celulit.
Imate sreće. Trebaju uzeti druge zatvorenike, idete pred sudca danas.
Potpišite. -Ali dobijemo tuš?
Da, nakon masaže i aromaterapije.
Nije baš oštroumna. Dali su nam pripravnicu.
Nemam novac, sudac me neće pustiti. -Bez brige, imam plan.
- Onesvijestila se. - Da, to su tablete za spavanje.
Treba im duže s vagama. Vaga je uvijek uravnotežena.
Ne brini se. Imam savršen plan. Ali trebam pojačanje u Barceloni.
Nećemo dopustiti da nam aktovka pobjegne.
Bili smo u pravu, znanstvenik je u opasnosti. Rekao je sve na pozivu.
- Moramo reći Lucasu. - Nije nas uopće slušao.
- Sad će morati. - Da? Jer si ti tako rekao?
Ne, zbog ovog.
Snimio sam cijeli razgovor mobitelom.
Idemo reći Lucasu.
U redu, odlazimo.
Vodite nas ovako? Bez lisica? Kako glupo.
Imate ćete lisice, takav je protokol.
U redu.
Dobro da sam nešto rekla...
Tko bi mislio da si ti ona normalna?
Nema traga Lucasu.
- Nije ni ondje. - Možemo drugom kondukteru reći.
Ne, strah me.
Eno Lucasa!
Lucas!
Lucas, trebamo te!
Ako idemo pred sudca danas, naplatit ćete nam manje, zar ne?
Što? -Za rano plaćanje. Kad plaćate odmah, onda platite pola.
Ako idemo prije pred sudca, prije plaćamo, znači da plaćamo manje.
Znam svoja prava. -Imate i pravo na šutnju, pa ga niste iskoristili.
Imam i pravo na poziv. -Zovite koga želite, imate mobitel, luđakinjo.
Joj, da, istina.
- Zovete odvjetnika? - Odvjetnika? Zašto bih?
Zovem turistički ured Zaragoze.
Izlazimo prije, možemo ići vidjeti katedralu.
Moramo naći drugog konduktera i reći mu sve.
Naći ćemo ga čim lopov ode.
Ne vidi nas.
Zar on vrti brk?
Dobro. Vidjet će varalicu i uhvatiti ga. Idemo.
Surađuju!
Dolaze ovamo!
Ući će u Barceloni. -Dobro, čekat ću ih na vratima i pustiti unutra.
Odlično. Čekaj u sljedećem vagonu, ja ću u restoranu.
Da. Obilazak rezerviran. Da, tri odrasle karte i jedna dječja.
Želite li vas dvoje s nama?
Obilazak? Mislila sam da vam se žuri.
Pa ne toliko. Žurba je za ribe i blizance.
Je li ovo katedrala? -Da.
Otvorite vrata ili ću probosti klinca!
Da otvorim? -Ne!
Otvorite vrata, luda sam! -Pa luda je.
Otvorite ih!
Što radiš?
Maknite se! Nastavite voziti!
Ne mogu otvoriti vrata? Propustili ste Tour de France?
Maknite se!
Maknite se s puta!
Ni riječ nikome o ovome. -Znam.
Poludjet će kad se probudi.
Ne vidim zašto. Boji se aviona, ovo nije avion.
Dobro došli u Zaragozu iz zraka. S lijeve vam je strane katedrala.
Izgrađena je 1681. godine. Barokni spomenik...
Da joj skinem naočale? Tako će manje vidjeti.
Neloše, možda si korisna. Skini ih.
Muslimanski kraljevi živjeli su... -Da, da! Zanimljivo!
Rijeka Ebro predivna je danas.
Što ako si joj dala previše tableta i umrla je? -Joj, da bar.
Ubit će me kad se probudi. Vage jako vole osvetu.
Na osvetu se... odvažu.
Ali ja sam ta koja će te ubiti. Razgledavamo Zaragozu,
a ja se udajem u Barceloni za sat i pol.
Smiri se, ovo je drugi dio plana. Vidjet ćeš.
Daj mi to.
Odi, sjedni na moje mjesto.
Zanimljivo, ali voljela bih vidjeti ono što ljudi inače ne vide. Izvan grada.
- Izvan Zaragoze? - Da, poput Sagrade Familije.
To je u Barceloni. -Da, a Barcelona je izvan Zaragoze.
Ne možemo li otići tamo? Blizu smo.
- Nemam dopuštenje za let u Barcelonu. - Molim vas, u pitanju su život i smrt.
Žao mi je, ali... -Vašeg života ili smrti. U Barcelonu ili ću vas ubiti!
Luda sam! Ja sam opasna zločinka!
Što je ovo? Lisice ili konj? Ne znam, luda sam!
Dobro, odvest ću vas tamo.
Dobro. Odradi ti svoje.
- Ne mogu opljačkati profesora. - Da, ali što ćemo učiniti? -Ovako.
Reći ću nešto što nikad nisam mislio da hoću.
Nazvat ću majku.
Čudno, ne odgovara. Što bi mogla raditi?
Oprez!
Tu smo! Tu je i plaža. Je li to bilo teško?
Gdje da sletim? -Blizu mora. Skočit ćemo, kao u "Survivoru."
Skočiti u more? U lisicama smo!
Kako si dosadna. Jesi li možda riba?
Ne, ja sam Houdini.
Susana, ovaj dječak gleda u mene. Susana.
Budi dobar, demonu.
Što je to?
Ukrao je ključeve od policajca.
Bravo, Pablito! Manje eskapizma, više kleptomanije!
Hajde. Skoči!
Mene nemoj gurnuti!
Hej! Ostavljate dijete!
Ne, hvala. Zadržite ga, za duševne boli!
Klepto!
Zovi opet, možda se javi.
Ništa. -Onda joj pošalji glasovnu poruku.
Mama, slušaj. U vlaku počinit će se zločin.
Uskoro ćemo biti u Barceloni.
Tad će ući zločinci i odraditi pljačku. Moramo ih zaustaviti.
Mama, jako važno. Donesi mi roza lak za nokte.
Kraj i odjava.
To! Na plaži smo u Barceloni!
El Castillet, tost "pan tumaca..."
"Sunce, dođi i vidi me!"
"Sunce, dođi i vidi me, tako mi je hladno!"
Taksi. -Moj!
Taksi!
Zašto bi stao? Izgledam kao duh autostopera.
Taksi! Taksi! -Taksi!
Taksi! -Što radiš?
Taksi! -Taksi! -Makni se!
Dobar dan. Željeznička postaja, molim. Brzo.
Ne, ovo je naš taksi. -Ne! Crkva sv. Ane, molim. -Ne, željeznička postaja.
- Željeznička postaja. -Ne, crkva. - Četiri protiv jedne. Postaja.
Dame, crkva je na putu. Odvest ću vas sve.
- Što ne kažeš? Idemo. - Muškarci su tako spori.
Je l' da? -Vozi.
Vlak za Perpignan...
Ne vidim tvoju mamu i prijateljicu. Iziđimo iz vlaka i recimo policiji.
I ako su ušle, a da ih nismo vidjeli? Ostavit ćemo ih same?
- One su to napravile nama. - Kao tvoj tata prošle godine.
- Tvoj djed bio je kriv. - Ušutite i pogledajte.
Nemaju kovčege. Oni su sigurno pojačanje za zločinca.
Imaju pištolj.
Idu prema profesoru.
Molim te, zakopčaj me.
Sigurni ste da je crkva na putu do postaje? -Jesam.
Hoćeš li uzeti klinca da ti nosi prstenje? -Ma da.
Moj mobitel, to mi je zaručnik!
Ne, ne javljaj se. Policija nas može locirati.
Što govoriš?
I ja želim razgovarati s djecom, ali preblizu smo da nas sad uhvate.
Dušo!
Esther, gdje si? Svi čekamo. Dolaziš, zar ne?
Naravno, dušo. Blizu sam, bila je gužva.
Svećenik ne može čekati, ima drugo vjenčanje kasnije.
Molim? Daj mi ga.
Što? -Daj mi ga na telefon!
Kćeri, normalno je imati sumnje. Prošli smo ovo u tečaju. Ne boj se.
Ali također nemoj ostaviti svećenika da čeka sat vremena.
Oprostite, oče. Blizu sam. Nemam nikakve sumnje.
Stavite me na razglas i možemo započeti ceremoniju.
Kako da započnem u ovim okolnostima?
Pa čujem vas savršeno. Bit ću ondje da kažem "uzimam."
Ne mogu više.
- Okupili smo se ovdje... - Požurite se, hajde, brže.
Idem sporo da imaš vremena doći ovamo.
Ne, govorila sam taksistu. Vozi! -Nastavljam.
Okupili smo se ovdje...
Prestani!
Znam što moram reći, ne trebam šalabahter!
Kako bismo svjedočili sakramentu ženidbe... -Što radiš?
Što ja radim? Dobro, to je dosta.
Kvragu.
Ne javljaju se. -Presjedanje traje 15 minuta i prošlo je deset.
Možda su u drugom vagonu. Moramo provjeriti cijeli vlak.
Razdvojimo se. Mi ćemo od restorana do kraja, a vi uzmite drugu stranu.
Može? -Može.
- Tko je ovo? - Mladoženja. -Ne moj.
On je s drugog vjenčanja, rekao sam da imam još jedno.
Nema mladenke? -Ne.
Onda mi dajte ovog.
Provjerili smo cijeli vlak. Moraju biti vani. -Eno ih!
Mama! -Clara! -Mama!
Clara! -Mama!
Mama!
Zeznuli smo. -Ne. Kad smo već ovdje,
nađimo ostale i zaustavimo pljačku.
Da. -Dobro.
Trčite!
Ne mogu, ne mogu.
Što sad?
Unajmimo auto i odvezimo se u Perpignan. Trajat će koliko i vlak.
Nemamo dovoljno gotovine.
A ne možemo na karticu jer locirat će nas policija.
- Shvati da smo bjegunci. - Da, još uvijek ne vjerujem.
Zapravo, platila sam helikopter karticom.
Molim?
To je to. Znaju gdje smo. Odustajem.
Moram piškiti. -Opet? Nismo ti dale vode od prošlog puta.
Istina. Žedan sam. -Šuti, činčilo.
Trebao si piti na plaži, imao si more ondje. Ja sam pola popila.
Bože, što ako se razboli?
Nađimo kupaonicu u kojoj ćemo se osušiti.
Zvat ćemo policiju da dočekaju djecu na postaji.
Gotovo je. Definitivno smo gore od tate i Ricarda.
Ne, čekaj. Ne možemo nakon svega odustati.
Daj mi da probam svoj zadnji resurs.
Uvijek sam to htjela reći.
Što želiš? -Hej, dušo. Kako je lijepo čuti te.
Pošalješ mi novac putem "Bizuma?" -Čekaj, želiš novac?
Što si pušila? -Ali na drugi račun, ne mogu rabiti tu karticu.
U nevolji sam!
Da čujem, to uvijek kažeš.
Bjegunka sam, traži me policija jer sam uzrokovala prisilno slijetanje,
prijetila policajcu ubojstvom i otela helikopter.
Vidiš? A rekla si nevolja.
Ja tu gubim u "Call of Dutyju."
Tvoji su problemi više "GTA," tako da se ostavi gluposti.
Dobro.
Idemo u kupaonu. Mogla bih vrištati.
- Nema šanse, ovo je ženski WC. - Nećeš ponovno pobjeći. Ulazi!
Ti ga osuši, ja moram piškiti.
Ovo je snažnije od školjke u avionu!
Pozdrav.
Vidjela sam novog udovca koji nije loš. -Ne, taj je moj.
Bezecirala sam ga na prošlom putovanju, žena mu je bila na samrti.
Nisi ništa rekla. -Mogu ti reći što sam vidjela ako želiš.
Zato sam nas prijavila za Perpignan.
Požurimo se. Ako bus ode bez nas, neće se nijednoj posrećiti.
Čekaj, moram piškiti.
Gospođo, možete li nam čuvati kovčege na sekundu? -Naravno.
Hvala.
Jesi li čula to? -Što?
Daj mi remen. -Što?
Ne mogu vjerovati. -Što nam znači još jedan zločin?
Požuri, moramo na bus. -Požuri? Imamo dijete od 40 kila u kovčegu.
Eno ga, Perpignan. Čekajte nas, čekajte!
Pomozite mi! Netko nas je zaključao ovdje! -Upomoć!
Izvucite me odavde!
Oprostite, bile smo na WC-u. -Uvijek isto.
Kvragu. Što je unutra? Ima 40 kila.
Što je to bilo? -Au, moj kuk. Sine, sve je gori i gori svaki dan.
Pomozi mi da uđem u bus.
Hajde.
Sad mi je bolje.
Uzmite broj prije nego što sjednete. -Što?
Za WC. Da ljudi ne stoje u redu dok se krećemo.
Zvat ću vas kad bude slobodan. -U redu.
Razdvojimo se da nas nitko ne poveže.
Hej! Ostavljate nas!
Što je ovo?
BRZO DOÐI U HODNIK
Što mi tako bitno imate reći?
Ne želimo vas preplašiti, ali u vlaku su ljudi s jednim jasnim ciljem.
Ukrasti vam aktovku.
Drago mi je da me ne želite preplašiti. -Morate se skriti.
Još ne znamo gdje. Nije lako, ovo je vlak.
U pravu si, nije lako.
VAŠ BROJ: A37
Ozbiljni su s tim redom. Trebala sam piškiti na postaji.
Bez brige, ja imam sljedeći broj.
Prostata mi je u odličnom stanju. -Hvala.
Hej, ti si se prikrala u vlak. Nemaš ni 50. Zašto si ovdje?
- Da nam kradeš momke? - Ne, ne, samo sam operirana.
- Oprostite, ne možete na WC. - Što? -Zaštopao sam ga.
- Morate stati! WC je zaštopan! - Ne stajem ni za što i ni za koga.
Morate stati! Mi moramo na WC!
Stanite! Stanite! Stanite!
Ne, ne. Nemojte stati!
Imam obloge za urin, tko želi?
Stanite!
Dobro, stat ću na pet minuta.
Iziđite.
- Vi ne izlazite? - Ja sam već obavio svoje.
Što je s ovim ljudima? Tu smo već predugo. -Zato nisam htio stati.
Hajde, ja sam brzo obavila. -Ništa ne izlazi.
- Ne možemo ponovno stati. - "Ne možemo ponovno stati."
- Idem odštopati WC. - Nećemo doći na vrijeme...
Gotovo je.
Kamo ćeš?
Opet? -Želiš li doći na vrijeme ili ne?
- Ostavit ćemo ove starce ovdje? - Ne sve. Uzet ćemo ovog.
Bila je u pravu, krademo momke.
Što radite? Dajte mi da iziđem? -Oprostite, žuri nam se!
Nemojte me ovdje zaključati! -Žao mi je!
Što se zbiva?
- Znaš li voziti bus? - Da, bez brige.
Hej! Bus odlazi!
Kvragu, stao je. -Pokušaj ga upaliti! -Ne mogu!
Stao je, idemo!
Hej! Čekajte mene!
Dolaze!
Kao scena iz Živih mrtvaca.
Idemo!
Pablito. Pablito!
Pablito!
Pablito, dođi ovamo!
Pablito, dođi.
Zombiji nas hvataju!
Idemo! Trči!
Hvala vam na pomoći.
Imam ideju. Nadam se da će upaliti.
Uđite. -Vau. -Kako fora.
Ne smijete biti ovdje. -Htjeli su vidjeti kako vlak funkcionira.
- Dobro, ali ne smijete ulaziti. - Oprostite, ovo je hitan slučaj.
- Morate zaustaviti vlak. - Što? Nemoguće? Otiđite!
Ne bih htio da me natjerate na nasilje.
Zaustavite vlak. Odmah. -Da.
Predao sam kontrolu centrali.
Sad se odavde ne može ništa. Žao mi je.
Ne brinite se.
Auto! Stanite!
Idem tražiti signal.
Mislila sam da ne smijemo zvati? -Koga je više briga?
Moram razgovarati s Nachom.
Još jedan auto!
Stanite!
Nimalo solidarnosti. Nitko neće stati. Da malo izbacim nogu?
Želiš da stanu ili pobjegnu?
Ne vjerujem ljudima, imamo dijete sa sobom.
Dobra ideja. Dođi.
Stani i ne miči se što god se dogodi. Kupit ću ti fora poklon.
Dvije crtice.
Nacho, javi se.
Javi se. Nacho! -Mama?
Odsad samo ja govorim. Jasno?
Nacho?
Glupi signal.
Pablito, makni se odande.
To neće upaliti, kao da ga ne znaš.
Ostani ondje! Obrnuta psihologija.
Pablito, dođi! Makni se! Pablito!
Vidiš? Idem razgovarati s njim.
Što se dogodilo?
- Jesi li objasnila situaciju? - Da, ponudio nam je prijevoz.
Onda? -Riba je.
Što? -Da, curko.
Koga briga što je riba? Pustila si ga zbog toga? -Ne vjerujem ribama.
- Zaboga, očajne smo! - Pokušala sam pomoći.
Pitala sam ga za podznak, ali lav je. Nema šanse.
Ne vjerujem. -Ni ja, jedini tko stane jest riba i lav u podznaku.
Sve je krivo! -Još si i zaustavila tipa koji zna svoj podznak.
Ne, zaključila sam po njegovim obrvama.
Znaš što? Dosta ovih besmislica.
Ajme meni, tip iz one telenovele. Turčin! -Tko?
Kako si, Turčine? Dolaziš li ovamo često?
Trebamo pomoć. -Čekaj sekundu, ovo je naš Thelma i Louise trenutak.
Ona je Thelma, ja sam Louise. Ti si Brad Pitt.
Koja se spetljala s njim? -Ušuti.
- Možete li nas odvesti u Francusku? - Naravno, nema problema.
- Govori španjolski. - Da, selim se u Španjolsku.
Dobar potez. Španjolska je predivna.
Španjolska tortilja, preplanulost, pršut...
"Ljubim te poput nikoga drugog."
"Zato ćeš uvijek biti uz mene."
Samo trenutak, da maknem kutije iza.
Ne treba, možemo li ići? Jako nam se žuri.
Naravno. -Ja ću se voziti naprijed.
Ona će iza s klincem, jer joj je sin.
Molim? -Molim te, zgodan je, a ja usamljena. -I ja sam.
Da, ali ti ćeš još duže biti zgodna. Hajde.
Svi mi govore da bih mogla biti zvijezda telenovele. Što ti misliš?
Da.
Znala sam.
Što si po horoskopu?
Ali...
Van. -Što je? Nije i on valjda riba?
Van. -Zašto?
Jer me dirala neprimjereno. Hajde, van.
Oprosti, pokušala sam saznati tvoj podznak.
Oprosti mi.
Žao mi je, ne.
G. Seksi, tvoji ključevi!
Nevjerojatno.
Idem u Portugal.
Romario, nisi li shvatio da nisam ja u ovom odijelu?
Lucas, polako. Pusti Navalesa. Ne radi ništa, sve ima svoje objašnjenje.
Ne želim nikakvo objašnjenje.
Zapravo, zašto ne? Slušanje je važno.
Tako se stvari saznaju. Nastavi s objašnjenjem.
Pokušao sam objasniti prije, ali nisi mi vjerovao, pa sam te imobilizirao.
Onda je istina da...
Ja sam tajna policija. -Da, a ja sam šerif. Ma daj, molim te.
Ne dam ti uniformu. Još ću i ovo prijaviti...
Oprosti, ali ne možeš ugroziti operaciju.
- Vidi ti to. - Romario surađuje s nama.
Ti si tajna policija. Bio si tako tajan u vezi s tim.
Ne, pitali su me za pomoć, da ga pustim na vlak jer nije imao kartu.
Doprinosim svojim dijelom.
Zovi me Watson, Robin, Mortadelo.
A ovi grubijani?
Nisam ih mogao uhititi bez pojačanja, pa smo mislili na presjedanju.
Bože. Godina dana terapije i izludjet će me svejedno.
Što je učinio?
Nosi originalni manuskript "Don Quijotea."
- Cervantesa? - Ne, Péreza Revertea.
Pokušava napustiti državu s njim.
Ali ja ću ga zaustaviti.
Vau.
Znam.
Ima signala!
Nachova glasovna poruka? Da čujemo.
Mama, slušaj. U vlaku počinit će se zločin.
Bit ćemo uskoro u Barceloni.
Tad će ući zločinci i odraditi pljačku. Moramo ih zaustaviti.
Mama, jako važno. Donesi mi roza lak za nokte.
Kraj i odjava.
Da vidimo, što je ovo?
Ovaj je korisnik ugasio mobilni telefon ili je izvan dometa.
- Što ako su u opasnosti? - Što? Sad si razgovarala s njim.
Izmišljaju da bi te ismijavali. To su i Ricardu prošle godine radili.
Ne sjećaš se slike s kečapom? Lažna krv? -A joj, da. Istina.
U opasnosti. Ma daj.
Morris, otvori vrata odmah! -Odmah!
Ne možete ih vi otvoriti kao prije? Ne, u redu.
Gotovo je. Uhvatili smo te. -Uhvatili!
Uhvatili ste samo ozbiljan problem. Nisam sam. Imam malene prijatelje.
Ne brinite se, djeco, ovdje sam. -Lucas, pomozi nam!
Pusti djecu! -Kao prvo, prestanite lupati po vratima. Nekulturno je.
Morate zaustaviti vlak.
I trebam auto za bijeg.
S dovoljno mjesta za mene i klince.
Ne budi smiješan, ne možeš pobjeći. Uhvatit ćemo te prije granice.
Ne možete pobjeći!
Ako ne učinite što želim, od ovog trenutka, svakih deset minuta
jedno od djece... "kaput."
"Kaput" ne znači valjda...
Odlično. Stići ćemo. Još malo do Francuske.
Već osjećam glamur u sebi.
"Oui, oui. C'est moi. Carolina Herrera."
Vidiš? -Da.
Ne, nemoguće!
Turčin ih je valjda zvao. Bezobraznik. Nikad ne vjeruj muškarcu.
To sam trebala naučiti s aplikacija za spojeve. -Što sad?
Pa profili trebali bi imati ocjene drugih korisnika,
da znaš što očekivati.
O čemu govoriš? Samo šuti.
Nismo dogurali dovde da nas sad uhvate. -Bravo, konačno si zabavna.
Još nas prate. -Da.
Kvragu! Litica!
Nakon svega plašit ćeš se toga? Hajde, stani na gas!
- To je to. Ne idemo dalje. - Hajde, idemo preko litice!
Molim? -Kao Thelma i Louise!
Kako si dosadna? I ti isto želiš preko, zar ne?
Vidiš? I on želi preko litice, samo si ti dosadna.
Dva protiv jedne. Hajde!
Nikad ne pratiš moje planove. -Evo, dolaze.
Hajde, dolazite sa mnom.
FRANCUSKA SEDAM KILOMETARA
Molim vas, okrenite se. Moramo pokupiti djecu. Tako smo blizu!
Ne čujem ništa. Koji je tvoj problem? Mojih si godina.
Ako si htjela osvetu, zašto nisi poslala krimose ili lokalce po nas?
Policajci nemaju svoje krimose. Vi ste krimosi.
I očito nismo nikome rekli što smo učinili.
Da, prošla je godina bila dovoljna. Ismijavali su nas. -Stvarno?
Morali smo iz Asturije pobjeći u Zaragozu od srama.
Što se dogodilo? -Neki luđaci koje je predvodio tinejdžer
koji su nas oteli i ostavili. -Dosta čavrljanja.
Ovo vam je prilika za iskupljenje. U vlaku su opasni lopovi.
Uhitite ih i možete likovati.
Molim vas. Idemo po djecu, uvjerimo se da su u redu,
stavimo ih u bus od kampa i onda možete što želite s nama.
Smilujte se. Znate li kako je u isto vrijeme biti
samohrana majka i kriminalka?
Molim vas.
Molim vas, slušajte me.
Učinile smo nešto užasno, ali nismo zločinke. Mi smo majke.
Djeca su mi u vlaku za Perpignan.
Moram doći onamo i otpratiti ih do busa.
I bit ću malo bolja majka.
Nije lako sama odgajati dvoje djece.
Dajem sve od sebe.
Ali ako dođu na željezničku postaju i nitko ih ondje ne čeka,
bit će to najgora stvar koju sam im ikad učinila.
Hvala! Hvala puno! Hvala vam od srca!
- Hvala! - Možemo upaliti sirenu?
- Da, dosta nam se žuri. - Ovo je fora, zar ne?
Hvala!
Ne shvaćate me ozbiljno.
Održat ću obećanje. Tko želi prvi umrijeti?
Gotovo je, Morris. Samo otežavate stvari.
Ne shvaćate li da sam ja ovdje glavni?
Ne učinite li što želim, pozdravite se od ove odvratne djece!
Nazvao nas je odvratnima?
Nas je šest, on je jedan. -Što?
Odrastao je i ima pištolj!
Da se niste usudili dotaknuti djecu!
Otvorite vrata! -Otvorite ih!
Bravo što ste nas uopće našli. Bili smo posvuda.
Pa pratili smo kartice, pozive... -Vidiš?
I starce koje ste ostavile nasred ceste.
Pratili smo tragove.
Ostavili smo i zgodnog muškarca! Turčin. Bio je seksi.
Jeste li ga vidjeli? -Da, dobar je.
Vidite, granica!
- Nećemo stići, predaleko je. - Hoćemo, draga, bez brige.
Ajme, mislim da mi se vrti od tjeskobe.
Ne, smirena si jer smo u Francuskoj. Svi su ovdje smireni.
Nisi li vidjela reklame za parfeme?
"Carolina Herrera. Paris. Jean Paul Gaultier."
"Oui, oui, c'est moi. Möet & Chandon."
Otvorite vrata! -Ne!
Brojim do deset. Učinite što sam rekao ili bit će posljedica!
Deset.
Devet.
Osam.
Sedam.
Šest.
Pet.
Četiri.
Tri.
Dva.
Jedan.
U redu.
Počinjem s najmlađima!
Što? Uzmi starije, oni su duže živjeli!
Sad!
Sad ste u nevolji! -Eto ti na!
Unatrag!
Lucas! -Djeco!
- U redu je, mi smo policija. - Kasnite, već me opalio.
Uhićeni ste, Morris. -Uhićeni!
Vidite što je znanstvenik smjerao.
Na terapiji naučili su me da izgled može varati.
Kao prošle godine kad sam mislio da putujete sami.
- Bili smo sami. - I sad smo također sami.
Vratite se majkama, sigurno su zabrinute.
I ni riječ o ovom.
Ali što je s formulom?
Knjiga? -Knjiga!
- Originalni manuskript. - Péreza Revertea.
Nasreću čitav je.
Ovo je ostavština.
Originalni "Quijote." -Ajme.
Dajte da skinem lisice.
- Puštate nas? - Da, otiđite po djecu.
Znam kako je teško s djecom kad ti se bivši spetlja s 25-godišnjakinjom,
a da nitko ni ne zna kako jer obični je ljigavac s trbušinom.
Jako nas zanima ta priča, ali... -Otiđite.
Hvala.
Nema 25, već 26 godina.
Svi su otišli. Nisu li mogli pričekati minutu?
Što radite ovdje? Morate izići.
Djeca su mi bila na ovim sjedalima sama. Jeste li ih vidjeli?
Da, pokupili su ih.
Tko ih je pokupio?
Ne znam, dva gospodina. -Što?
Dva gospodina?
Ne.
Pablito!
Mama! -Fernandito!
Djeco moja. -Mama!
Jeste li dobro? Što ste rekli o nekakvom zločinu?
Ništa, samo nam je bilo dosadno. -Razgovarat ćemo.
Što vas dvojica radite ovdje?
Došli smo pomoći. Bilo je jako brzo.
Stigli smo i stati u "McDonald'su."
Trebala si ih vidjeti. Nisu uopće jeli.
- Ne znaš što smo prošli. - Meni govoriš. -Gotovo smo umrli!
Bili smo taoci! -I ja.
Bok, tata. -Bok. -Zabavite se!
Bok, djede. -Marcos, zašto si rekao tati i Felipeu?
Dogovorili smo se da ćeš šutjeti. -To nisam bio ja.
Nego, kako ste saznali?
Imamo kontakte.
Vidiš? A rekla si nevolje.
Ja tu gubim u "Call of Dutyju."
Tvoji su problemi više "GTA," tako da se ostavi gluposti.
Tko želi da im pošalješ novac? Ti si švorc.
Mama kaže da je bjegunka, da je traže zbog prisilnog slijetanja,
prijetnje policajcu i otmice helikoptera.
Mislim da nije u vlaku.
Ovo će biti zabavno.
Ne mogu vjerovati. Tako mi treba kad rodim ribu.
- A ja sam rodio zločinku. - Ma nemoj. Nisi ti nikog rodio.
Da ste nam rekle, mogli smo vam dati savjete. Budale.
Da, tvoj tata i ja stručnjaci smo u bijegu od policije. -Nevjerojatno.
Muškarci će vam čak reći kako da zabrljate jer oni su zabrljali bolje.
Da. -Gospođo, kakve vi imate veze s ovim?
Nemam, idem na vlak. Ja sam iz Cuence.
Bok! -Misija izvršena.
Djeca su na putu do kampa.
Unajmili smo auto, odvest ćemo vas. -Idemo. -Ne.
- Ti i ja unajmit ćemo kabriolet. - Stvarno?
Tako je, Thelma.
Volim te.
Idemo.
Hej, Thelma je ona ljepša, zar ne? -Naravno.
MEDIATRANSLATIONS