Downloaded from YTS.MX
Meidät käskettiin yksitellen kellariin.
Paul kysyi minulta: "Tiesitkö, että olemme veljeskunta? Salaseura?"
Official YIFY movies site: YTS.MX
"Jos pyydämme, että tapat jonkun, teetkö niin?"
Vastasin: "Kyllä."
Jos kuuntelee valaa, siinä puhutaan kunniasta ja lojaalisuudesta.
Ikävä kyllä, mikään siitä ei ole totta.
En ikinä nähnyt sitä Sammy the Bullia, jonka maailma tuntee.
Minulle hän oli isä.
Miksi olisin kertonut lapselle siitä, mitä teen?
Minähän olin murhaaja.
En kai olisi tullut kotiin sanoen:
"Arvaa, kenet tapoin."
Katkoin käsiä ja jalkoja. -Piti olla kova kaveri.
He saavat oikeutuksen monille kamalille teoille.
Sellainen kuuluu toimenkuvaan.
Rahaa viedään pelottelemalla.
Joka ikinen, joka sen maailman valitsi,
tiesi, mihin ryhtyi.
Osa naisista ummisteli silmiään.
Monille ihmisille vauraus ja se, että saa kaiken haluamansa,
pyhittää kaikki keinot.
Oli tiettyjä sääntöjä.
Ilman lupaa ei tapeta ketään. Eikä vasikoida. Se oli tärkeää.
Pälä, pälä, pälä.
Elin kaksoiselämää. Olin perheenisä ja gangsteri.
Se on kaikki tai ei mitään.
Järisytimme mafiaa. Järisytimme New Yorkin osavaltiota.
Järisytimme maailmaa.
16.12.1985
Noin puoli kuudelta tänä iltana tässä paikassa -
46th Streetin ja 3rd Avenuen kulmassa kaksi ihmistä ammuttiin kuoliaaksi.
Tiedämme tällä hetkellä ampujista vain sen,
että heitä oli kolme miestä ja heillä oli trenssitakit.
Alustavien tietojen mukaan uhrit ovat Paul Castellano ja Tom Bilotti.
Vielä hetki sitten Castellano johti -
Yhdysvaltain suurinta järjestäytynyttä rikollisryhmää.
Nyt hän on kuollut.
Sanotaan, että ammattitappajat eivät jää kiinni.
Se ei pidä paikkaansa.
Avasin ikkunan ja katsoin Tommya.
Hän makasi kadulla verilammikossa.
En nähnyt Paulia.
Sanoin hänelle, että Tommy on kuollut, ja häivyimme.
Gangsterit tekevät tällaista. Me teemme tällaista.
Näin me elämme. Nämä ovat mafian todelliset kasvot.
En ole mukana tässä vain puhumassa mafiasta.
Olen osa sitä. -Sanoitko: "Mitä minusta onkaan tullut?"
"Olen tahrinut käteni vereen. Mikä minä olen?"
Olen gangsteri.
ENTINEN GANGSTERI
Ja ammattitappajana olin aika hyvä.
Sain homman tehtyä. Ammuin häntä päähän. Kahdesti.
Ja se nyt kuului siihen elämään.
TYTÄR
Tiesin, mitä isä teki.
Tiesin, että hän oli mukana Paul Castellanon murhassa.
"Murha oli ainoa keino pitää porukka kurissa.
Se oli tappava ase. Kukaan ei ollut suojassa.
NÄYTTELIJÄN ÄÄNI
Jos lipesi riveistä, pääsi hengestään. Säännöt tiedettiin,
mutta silti väki lipesi riveistä ja he pääsivät hengestään."
New York 70- ja 80-luvuilla oli kuin villi länsi.
Ruumiita joka puolella. Se oli mielipuolista.
TOIMITUSJOHTAJA
Se oli hillitöntä. Puhdasta anarkiaa.
Gangsterit elivät tuolloin väkivaltaista aikakautta.
Se oli vaarallista aikaa heidän maailmassaan.
KOLUMNISTI
Sammy the Bull on sarjamurhaaja. Psykopaatti ja sosiopaatti,
joka tappoi enemmän ihmisiä kuin Jeffrey Dahmer ja Ted Bundy yhteensä.
Ei hän ole sarjamurhaaja, kuten Jeffrey Dahmer.
Ei hän ole sellainen. Hän oli gangsteri.
Sammy the Bull oli katujen kasvatti Bensonhurstista.
Hän ajautui rikoksen polulle jo poikasena.
ENTINEN JURISTI
Italialaista naapurustoa? -Niin.
Isäsi oli tullut Italiasta. -Niin.
Palermon liepeiltä. -Kyllä.
Vanhan koulukunnan isä?
Vanhan koulukunnan, vanhat arvot. Ihan oikeutetusti.
Mitä hän olisi sanonut, jos olisi tiennyt,
että olit Gambinon mafiaperheen kakkosmies?
Hänen sydämensä olisi särkynyt.
Niin minunkin, jos poikani tai veljenpoikani -
ryhtyisi gangsteriksi, koska tiedän, mihin se vie.
ENTINEN GANGSTERI
Meidän kulmillamme oli joko palomies, poliisi tai gangsteri.
Niin se vain oli.
Kun kiersi korttelin, se oli kuin suoraan Mafiaveljet-leffasta.
Kaikilla kundeilla oli puvut tai pikkutakit,
ja siellä he hengailivat, heittivät noppaa kadunkulmassa.
Naapurusto oli suojattu oma maailmansa.
Ja se on varmaan iso osa gangsterikulttuuria,
koska he suojelevat omiaan.
Toisten asiat tiedettiin.
Mutta niihin ei puututtu. -Kukaan ei tiennyt mitään.
Meillä on laput silmillä, kädet korvilla,
ja suut supussa.
Se naapurusto, missä lapset varttuivat, oli kuin kampusaluetta -
ENTINEN ETSIVÄ
tuleville gangstereille.
Isästä olisi voinut tulla mitä vain, mutta hän valitsi kadut.
Sen vuoksi, mitä hän oli kokenut. Se oli hänen yhteisönsä.
Sitä elämää ihailtiin.
JOHN GOTTIN POIKA
Ei ollut vaihtoehtoja. Joko oli kovis tai tippui kelkasta.
Ja siinä se.
Kaduilla elämä oli sitä,
SAMMY GRAVANON YSTÄVÄ
että aina oli tappeluita.
Se johtui siitä tienoosta.
SAMMY GRAVANON POIKA
Oli houkuttelevaa olla paha.
Ja kuka sinä olit?
Miten esittelit itsesi?
Sammy the Bullina? -En minä.
Sammy the Bull oli lempinimi, jonka muut keksivät.
Se kaikki alkoi, kun olin lapsi. Pyöräni varastettiin.
MAFIASTA
Tappelin kuin hullu saadakseni sen takaisin.
Toisella puolen katua oli sikäläisiä gangstereita.
Kunhan hengailivat siellä. He lopettivat tappelun.
Yksi tyypeistä sanoi:
"Mitä vollotat? Sinähän voitit.
"Katsokaa nyt. Kuin pikku härkä. Sammy the Bull."
Ja se jäi elämään.
Lempinimi annettiin jo penskana,
ja sen tunsi nahoissaan, että se piti tavallaan lunastaa.
Tajuamatta yhtään, mitä potaskaa se oli.
"Taksitolpan tyypit olivat ihan eri porukkaa kuin muut niillä kulmin.
Heillä oli silkkipuvut aamusta asti.
He vilauttelivat setelitukkojaan -
ja pitivät pähkinän kokoisia timanttisormuksia pikkurillissä.
Kaikki ne vaurauden ja vallan merkit olivat humalluttavia."
Yleensä porukkaan rekrytoidaan nuoria miehiä.
ENTINEN GANGSTERI
He pitävät autoista, tytöistä ja rahasta.
Lapsuudessani kaikilla, jotka olivat elämässäni,
oli aina vähintään viisi, kuusi tonnia käteistä taskussa.
Se oli ihan yleistä siihen aikaan.
Miten heidän läsnäolonsa näkyi?
Bensonhurst Brooklynissa kuhisi mafian miehiä.
Heitä oli kaikissa yökerhoissa, baareissa, joka paikassa.
Joka perheellä oli omat klubinsa.
ENTINEN GANGSTERI
Genovesen porukalla, Colombon väellä, kaikilla.
Isäni alkoi kuljettaa minua mukanaan klubeilla.
Hän esitteli minua kuin sanoakseen:
"Tämä on poikani. Häntä kannattaa varoa."
Ja olin silloin 13.
Se oli kuin sätkynukkejen paraati.
Ja kaikkien niiden, joista piti tulla miehiä.
Ja jotka olivat valmiita mihin vain. Automurtoihin. Varkauksiin.
Ja se alkoi ihan vain juoksupoikana olemisesta.
"Haepa kahvia, penska. Haepa sanomalehti."
Ja sitten läiskäistiin vitonen kouraan -
Abraham Lincolnin naamalla. "Entä vaihtorahat?"
"Pidä ne, teit hyvää työtä, penska."
Sitten heitä alettiin voidella. Kyse oli rahasta.
Aina on kyse rahasta.
Ennen jengit olivat isoja.
Kaikilla etnisillä ryhmillä oli omansa. Kaupunginosissa myös.
Sammy oli Rampers-nimisessä jengissä.
Olin koronkiskurina, varastin autoja, tein murtoja.
Katkoin käsiä tai jalkoja.
Hänellä oli kaikki gangsterin ominaisuudet.
Olisiko hän voinut olla ryhtymättä gangsteriksi? Totta kai.
Mutta siihen kun lähtee, se on kaikki tai ei mitään.
Ja kun lopulta lähdin mukaan, tein sen rahasta.
Ja ahneudesta. Naisten takia. Nopeiden autojen takia.
Halusin kuulua porukkaan. Olla osa sitä veljeskuntaa.
Hän uskoi siihen syvästi. Joka solullaan.
Hän omistautui täysin Cosa nostralle.
Sellainen hän oli. Ja sellainen tuli.
Hän raivasi tiensä ylöspäin.
Hänestä tuli Gambinon rikollisryhmän jäsen.
Vuosi 1970.
Olit silloin 24 tai 25?
Kyllä.
Sinun käskettiin tappaa joku. Harkitsitko kieltäytymistä?
En. En hetkeäkään.
Mutta kyse oli murhasta.
Niinhän siinä oli.
Siinä elämässä se oli väistämätöntä,
että kaikki tekivät murhia. Se kuului elämään.
"Elämää elettiin ilman turvaverkkoja.
He halusivat rahaa. He halusivat valtaa.
Ja he olivat valmiita kaikkeen saadakseen haluamansa.
He eivät todellakaan syntyneet -
hopealusikka suussa.
He eivät olleet mitään välkkyjä penskoja.
Eivätkä kovanaamaisimpia.
Itse asiassa heiltä puuttui tyystin kaikki sellaiset kyvyt,
jotka olisivat voineet auttaa toteuttamaan haaveet.
Paitsi yksi: kyky väkivaltaan."
ENTINEN GANGSTERI
Olen Anthony Ruggiano nuorempi, "Fat Anthonyn" poika.
Hänestä tuli mafian jäsen Amerikassa vuonna 1953.
Murhista puhutaan "työkeikkoina".
Isä puhui aina hoitaneensa jonkun työkeikan.
Tiesin isän tehneen murhan. Avainsana oli "työkeikka" .
Se tarkoitti murhaa.
Tuo, jolla on lasi kädessä, on isäni, Fat Anthony.
Aina oli lasi kädessä.
Isä teki ystäviensä puolesta mitä vain -
ja lahtasi ne, jotka piti, ja painui sitten kotiin syömään.
Vuosi 1970. Olit silloin 24 tai 25? -Kyllä.
Sinun käskettiin tappaa joku. Harkitsitko kieltäytymistä?
En.
Tiesin, että sitä kysyttäisiin ennen pitkää.
Joe Colucci oli isäni ystävä. Ja hänen ensimmäinen murhansa.
Miten teit sen? -Olimme ulkona juomassa yhdessä.
Ja matkalla kotiin -
kävin takakontilla. Ammuin häntä päähän.
Kahdesti.
Se kuulosti kuin tykiltä, joka laukesi.
Tuntui, kuin olisin ollut hidastetussa filmissä.
Ja ammuin uudestaan.
Sitten hänen ruumiinsa vavahti ja hän lyyhistyi vähän alaspäin.
Aivan kuin mitään ei olisi ollut auton ulkopuolella.
Ei ketään. Ei tietä. Vain minä ja hän.
Vein hänet Far Rockawaylle, jossa heitimme ruumiin autosta,
ja ammuin häntä selkään vielä kolmesti.
Muistan yllättyneeni siitä, etten tuntenut yhtään katumusta.
Se on kauheaa ja hirvittävää, ja siihen liittyi kärsimystä -
ja tuskaa, koska minä tunnen sen.
Mutta he olivat gangstereita, joista joka ikinen,
joka sen maailman valitsi, tiesi, mihin ryhtyi.
SYDÄMIÄ, KUKKIA, LUOTEJA
Sen murhan jälkeen he kiittelivät minua hyvästä työstä.
Sen jälkeen elämäni muuttui.
Kävin samoilla klubeilla, seisoin jonossa, ja eipä aikaakaan,
kun portsarit ja omistajat tulivat luo:
"Sammy, ei sinun tarvitse jonottaa. Tule vain sisään."
Kaikki alkoi muuttua.
Näin, miten paljon valtaa isälläni oli siitä,
miten ihmiset kunnioittivat häntä. Ne kädenpuristukset, poskisuudelmat.
Kaikki tiesivät, kuka Sammy oli.
Hän pääsi jonon kärkeen. Jopa Manhattanin Studio 54:ssä.
Se oli diskon ja kimalluksen kulta-aikaa.
Sitä käytiin klubeilla, juotiin,
vedettiin pari viivaa kokaiinia vessassa,
ja sitä tunsi olevansa kuin maailman huipulla.
Kävin Copassa, ihan kuin Mafiaveljet-leffassa.
Menin yleensä kellarin läpi keittiöön.
MAFIAVELJET
Mitä teet työksesi? -Mitä?
Mitä teet? -Olen rakennusalalla.
Ja porukka ohjattiin Bamboo-loungeen.
Mo Blackin veljen nimi oli Fat Andy.
Miten menee, kamu?
Hahmoista yhden nimi oli "Fat Andy".
Kaikki kaverini sanoivat kuin yhdestä suusta: "Hei, isäsi!"
Se elokuva oli kuin suoraan elämästäni.
Sain istua aina eturivissä ja meille tuotiin kaikki nenän eteen.
Se koko elämäntyyli.
Mafiaveljet oli realistisempi,
varsinkin siinä, miten kokaiinin vaikutusta kuvattiin.
Valkoista jauhetta. -Kaikki vetivät sitä.
Rahaa satoi kuin taivaalta, ja oltiin piireissä julkkisten kanssa.
David Bowie.
Junior-setäni kertoi härskejä vitsejä David Bowielle.
Hän nauroi kippurassa.
Olin siellä neljään asti aamulla.
Se oli elämääni.
Ja sitä luulee, ettei se koskaan pääty.
Mafia, jota alunperin kutsuttiin sanalla mafioso,
alkoi keskiajalla salaseurana Sisiliassa.
He halusivat taistella vieraita valloittajia vastaan.
Sisilian mafia uskoi,
-että sitä Cosa nostra tarkoitti. -Cosa nostra on meidän juttumme.
Minulle selitettiin se siten, että Italiassa -
yhteisöt suojelivat omiaan. Se oli yhteenkuuluvuutta. Suojelua.
Kun teimme sen valan, meille sanottiin ensimmäisenä,
että Cosa nostra on aina etusijalla elämässä. Ja kaikessa.
He sanoivat, että vaikka oma poika olisi kuolemaisillaan syöpään,
ja hänellä on tunti elinaikaa, jos he käskevät silloin tulla,
pitää mennä heti ja lähteä pojan luota.
Kenenkään vaimoa ei vikitellä. Eikä vasikoida. Se oli tärkeää.
Eikä veljeillä viranomaisten kanssa. -Huumekauppaa ei sallita.
Niistä sai pitkät kakut,
mikä saattoi johtaa haluun kääntää takkinsa.
VASTAAVA TUOTTAJA
Moni heistä pitää työtään sotilaallisena.
He pitävät itseään sotilaina.
He siis uskovat, että kun pomo käskee tappaa jonkun,
he uskovat tekevänsä oikein.
He saavat oikeutuksen monille kamalille teoille.
Ei sodassa sotivaa sotilasta haukuttaisi murhaajaksi,
ja niin ollen jos on sotilas, joka sotii sodassa,
silloin ei ole murhaaja. Se vain kuuluu toimenkuvaan.
Isäni sanoi: "Kun vannoin valan Cosa nostralle,
luovuin kaikesta."
Seremoniassa oli 14 miestä.
He kutsuivat meidät yksitellen kellariin.
Himmeät valot. Paljon tupakansavua.
Ja kun kävelin alas, Paul Castellano oli siellä.
Paul kysyi minulta: "Tiedätkö, että olemme veljeskunta?
Salaseura?"
Hän kysyi: "Haluaisitko olla osa sitä?" Minä sanoin: "Haluan."
"Jos pyydämme, että tapat jonkun, teetkö niin?"
Vastasin: "Kyllä."
Hän kysyi: "Millä sormella vetäisit liipaisimesta?"
Näytin etusormeani.
Pöydällä oli kuva pyhimyksestä.
He pistivät sormeeni haavan pannakseen siitä verta -
pyhimyksen päälle.
Kuva sytytettiin palamaan.
Hän sanoi: "Jos petät tämän veljeskunnan,
palakoon sielusi kuin tämä pyhimys."
Uskoin siihen koko sydämestäni.
Jos kuuntelee valaa, siinä puhutaan kunniasta ja kunnioituksesta,
lojaalista suoraselkäisyydestä.
Se oli veljeskunta ja salaseura.
Ne olivat sanoja, jotka halusin kuulla. Ja joille olin uskollinen.
Ikävä kyllä, mikään siitä ei ole totta.
LAHJONTA
Vielä hetki sitten Paul Castellano johti -
Yhdysvaltain suurinta järjestäytynyttä rikollisryhmää.
New York 80- ja 90-luvuilla oli hyvin kiinnostava paikka.
New York oli täynnä värikkäitä persoonia.
Ne ihmiset nousivat otsikoihin harva se päivä.
Enpä olisi uskonut, että joku Trumpin kaltainen -
päätyy vielä USA:n presidentiksi.
Enkä sitäkään, että John Gottista tulisi niin näkyvä kuuluisuus.
Mutta niin kävi, koska New York rakastaa räiskyviä persoonia.
Isäni oli yksi 13:sta lapsesta, kotoisin Bronxista.
He muuttivat itäpuolelle Brooklyniin, jonne hän juurtui.
Rutiköyhänä.
Isä sisaruksineen joutui aina kamppailemaan -
saadakseen mitään.
Heillä ei ollut mitään, ja siksi hän tavoitteli hienoja asioita.
Hän halusi olla enemmän.
NEW YORKIN POLIISI
Johnia joko rakasti tai vihasi. Hänellä oli aina vauhti päällä.
John Gottissa mielenkiintoisinta oli se,
että hän on pesunkestävä gangsteri.
Hänestä syntyy vaikutelma,
ettei hän nauttisi mistään yhtä paljon.
Kun hän päätti ryhtyä gangsteriksi, hän teki sen täysillä.
Vähän kuin lapsi, joka haluaa isona presidentiksi.
Tietysti Ozone Parkissa ammutaan raketteja.
Niitä riittää ilmassa ja maassa.
Ozone Park oli Queensissa -
Brooklynin ja Queensin rajalla. Siellä John Gotti asui ja oli sankari.
Katoilta ammuttiin sähikäisiä,
paukkupommeja, M-80-pommeja.
He järjestivät kunnon juhlat samaan tapaan kuin Macy's tekisi.
Ja kaikki ajattelivat: "Onpa mahtava tyyppi."
Sinulla on se "Kiitos, John" -hattu. Kuka John se on?
Gotti tietysti. -Mistä?
Näistä isoista bileistä.
Tiedätkö mitään John Gottista?
En. Vaikka tietäisin, en sanoisi.
Hän rakensi mainettaan jonkinlaisena hohdokkaana Robin Hoodina.
Hän ei ollut mikään metsäläinen vaan kulki tonnin puvuissa,
-ja föönautti hiuksensa joka päivä. -Ja media ruokki petoa.
Hän oli kylmäverinen murhaaja.
Ja veti puoleensa miehiä, jotka myös janosivat verta.
Hän tapatti käskyläisiään vain jos he myöhästyivät -
tapaamisesta heidän omalla Bergin Hunt and Fish -tappoklubilla.
Muistatko, miten tapasit John Gottin?
Olin myöhään yhdellä kasinolla.
Hän vaikutti välkyltä ja röyhkeältä. Katujen kovanaamalta.
Hän teki kyllä vaikutuksen.
Hän oli kova tappelemaan.
APULAISPOLIISIMESTARI
Hän ei pelännyt poliiseja eikä ketään.
Hän oli gangstereiden kunkku.
John Gottilla ei ollut muita uratavoitteita.
ENTINEN FBI-AGENTTI
Eikä Sammylläkään.
He olivat kumpikin hyvin vaarallisia miehiä.
He olivat oikeita kovanaamoja.
Sammyllä oli maine vahvana ja luotettavana kaverina,
joka hoitaa hommat.
Hän oli ammattitappaja, josta John Gotti kiinnostui -
silloin kun Gotti nousi arvoasteikossa -
ja tapatti Paul Castellanon,
Gambino-mafiaperheen pomon.
Paul Castellano ei ollut gangsteri. Hän oli rötöstelijä.
Älykäs mies. Hän vietti aikaa Staten Islandin talossaan lueskelemassa -
The Wall Street Journalia ja Timesia. -Iso talo.
John Gotti ja Sammy olivat katujen kasvatteja.
He olivat eri rotua kuin hän. Hän ei ollut gangsteri.
Gotti ei pitänyt Castellanon johtamistavasta.
Lisäksi hän ajatteli, että jos lahtaa pomon,
voi ottaa koko mafiaperheen haltuun ja ryhtyä itse pomoksi.
Kun Paul tapettiin, se oli kauhea järkytys hänen sisäpiirilleen.
TUNNETTU MAFIAPOMO MURHATTU
Se oli tabu. Pomo ammuttiin kuoliaaksi keskellä katua.
Castellanon tapon myötä tajusin ensimmäistä kertaa -
isän vaarallisen elämän kodin ulkopuolella.
Mafian sisällä on organisaatio, joka johtaa -
kaikkia mafiaperheitä. Sitä sanottiin "Komissioksi".
COSA NOSTRAN "KOMISSIO"
Ja viisi pomoa -
New Yorkin mafiaperheistä olivat kaikki Komissiossa.
Tarvittiin suostumus kaikilta viideltä pomolta,
jotta sellainen teko oli mahdollinen.
Komissiolla uhkailtiin aina.
He kokoontuivat äänestämään.
Jos he kieltäytyivät, sitten häivyttiin häntä koipien välissä,
ja asia oli sillä hyvä, koska he olivat pomoja.
Mitä potaskaa! -Gottin oikea käsi Angelo tuli luokseni.
Hän kertoi, että he aikovat listiä Paulin.
Lähetimme sanan Johnille, että emme vain puolla asiaa -
vaan osallistumme siihen. Me lähtisimme listimään Paulin.
John Gottilla ei ollut Komission siunausta teolle,
mutta hän teki niin silti, koska tiesi, ettei kukaan pitänyt Paulista.
He perustivat porukan, joka sopi tapaamisen Sparksiin.
Kun seuraavana päivänä tapasimme, heille oli sanottu, ettei saa perääntyä.
Ei saa paeta, ei edes poliisia. Heidätkin piti tappaa.
Ja vaikka omakin henki lähtisi,
olkoon niin. Mutta perääntyä ei saanut.
Ampujia oli kaiken kaikkiaan neljä.
Kadulla oli lisäksi vielä kolme ampujaa taustatukena.
Hankin kartan, jossa näkyi Sparksin pihviravintola ja iskupaikka.
Koska suunnittelin tapon, kerron, miten se tapahtui.
Sparksin pihviravintolan edustalla oli kaksi ampujaa.
He olivat valmiina. Yksi ampuja on tässä. Yksi tässä.
Yksi ampuja tässä. Ja tässä.
Tappajilla oli valkoiset lyhyet trenssitakit -
ja mustat lakit.
Se oli 16. joulukuuta 1985.
Kaikki muuttui vuonna 1985.
Minä ja John Gotti olimme parkissa autossa tässä -
ja odotimme heidän tulevan.
Yksi auto ajoi rinnalle. Se oli Lincoln-merkkinen.
Käännyin katsomaan oikealle.
Sisävalo oli päällä, ja ikkunoista näkyi, että Paul oli autossa.
Kyyristyin istuimessani ja sanoin Johnille:
"John, he ovat ihan vieressämme."
Otin aseen esiin ja sanoin Johnille:
"Jos hän kääntyy tännepäin, alan ampua tässä ja nyt."
He eivät kääntyneet. Valo vaihtui. He ajoivat Sparksin eteen.
He pysäköivät auton. Heti kun Paul avasi oven...
Nämä kaksi ampuivat Paul Castellanon.
Tommy Bilotti nousi autosta. Nämä kaksi ampujaa lähestyivät häntä.
Ajoimme heidän viereensä. Avasin ikkunaa vähän.
Näin Tommyn makaavan maassa valtavassa verilammikossa.
Sanoin Johnille: "Kuollut on."
Siitä oli uutisissa jo ennen kuin palasimme toimistolleni.
Ampumisen jälkeen kolme asemiestä juoksi tuohon suuntaan -
kohti 2nd Avenueta, jossa heitä odotti auto.
Poliisin mukaan Paul Castellano, Gambinon mafiaperheen pomo,
16.12.1985
ja toinen mies ammuttiin kuoliaaksi.
John Gotti teki synneistä pahimman.
Hän tappoi pomon ilman Komission siunausta.
Se on kuin maanjäristys mafiamaailmassa.
Kuka teki sen? Miksi? Kenen luvalla?
Eikö siihen ollut lupaa? Ja kuka siitä maksaa?
Kävin mielessäni tapahtunutta läpi ja mitä siitä seuraisi.
Tiesimme, että siitä seuraisi sota.
Järisytimme mafiaa. Järisytimme New Yorkin osavaltiota.
Järisytimme maailmaa.
MAFIAPOMO JA KULJETTAJA AMMUTTIIN
Vain läheiset olivat läsnä Paul Castellanon ruumiinvalvojaisissa.
Gottin väitetään halunneen tulla esittämään surunvalittelunsa,
mutta pysytteli poissa, koska paikalla oli peitetehtävissä olevia poliiseja,
jotka halusivat kuulustella häntä Paul Castellanon murhasta.
GAMBINOILLE UUSI MAFIAPOMO
Ennen Castellanon murhaa vuonna 1985 -
kukaan New York Cityssä ei tiennyt John Gottista.
John Gotti otti vallan tapettuaan Paul Castellanon.
'TÄSSÄ UUSI POMONNE'
Kahdeksan päivää myöhemmin -
yli 200 gangsteria tai tulevaa gangsteria -
tuli osoittamaan kunnioitusta Gottille Ravenite Social Clubille.
Se oli Paul Castellanon loppu -
ja John Gottin valtakauden alku Gambinon mafiaperheen pomona.
John Gotti oli oikea mafian kansikuvapoika.
Hän oli paljon näkyvillä.
Hän veti ihmiset mukanaan maailmaan, jollaista näkee vain elokuvissa.
Kuin olisi sanottu roolittajalle,
että nyt tarvitaan joku mafiapomoksi, Caponen moderni versio.
Hän oli prameileva ja aina sliipattu,
ja hän tykkäsi olla esillä.
Hän edusti kaikkea sitä, mitä Kummisetä-elokuvista opimme,
KUMMISETÄ OSA II
eli mitä gangsteri ei koskaan tekisi.
Haluan luotettavaa väkeä, jotka eivät vähästä hätkähdä.
Isäni oli kenties karismaattisin, älykkäin,
ja komein kovanaama, mitä koskaan on nähty.
Kun hänet näki TV:ssä, hänessä oli tiettyä rehvakkuutta.
Hän herätti kunnioitusta. -Hän oli huipulla.
Hän otti julkisuudestaan kaiken irti.
UUSI POMO: JOHN GOTTI
Hän täytti tunnusmerkit.
Jos miettii gangsterin malliesimerkkiä,
John Gotti edusti kaikkia niitä kliseitä.
Hänen ongelmansa oli se, että hän rakastui itseensä.
Hän näki itsensä televisiossa, sanomalehdissä,
ja hän unohti, että hän oli gangsteri, ei näyttelijä.
Yhdessä vaiheessa New Yorkissa -
John Gotti poseerasi turistien valokuvissa.
Hän sanoi: "He ovat yleisöni."
Minä olin oppinut Cosa nostrasta sen, että se oli salaseura.
Ei meillä ole yleisöä.
Entä millaista hänen elämänsä oli?
Hän lähti kotoaan yleensä klo 11 tai klo 12 aikaan.
Huomenta, herra Gotti.
Joku oli hakenut hänen paitansa ja solmionsa ja kenkänsä.
Parturi kävi hänen luonaan joka päivä leikkaamassa hiukset.
Miksette ole kirkossa Giulianin kanssa?
Ja leikkaamassa nenäkarvat.
Se oli show'ta, joka oli suunnattu medialle ja hänen ihailijoilleen.
John Gotti oli mies, joka bisnesten päätteeksi -
lähti kaupungille huvittelemaan -
ja viihtyi yöelämässä pikkutunneille asti viikon joka päivä.
Sammy Gravano palasi kotiin perheensä luo.
He olivat luonteeltaan erilaisia.
John asetti etusijalle Gambinon mafiaperheen omansa sijaan.
POMO - KAKKOSMIES JOHTAJA
Sammy jakoi aikansa. Hän oli hyvin lojaali Gambinon mafiaperheelle,
mutta hänen oma perheensä oli ihan yhtä tärkeä.
Tässä olen vaimoni kanssa.
Ja tässä on kuva minusta, vaimostani ja pojastamme maatilalla.
Se oli upea maatila.
Siellä pääsin irti mafiamaailmasta -
ja maatilalla rentouduin perheeni kanssa.
Elin tosiaankin kaksoiselämää.
Noin vuosi häidemme jälkeen tyttäremme Karen syntyi.
Pari vuotta myöhemmin syntyi poikani Gerard.
Tiesin, että moni kunnioitti isääni.
SAMMY GRAVANON POIKA
Mutta hän ei ikinä puhunut kotona asioista, joita teki kaduilla.
Lapsuusmuistoni ovat ihania. Minulla oli hyvä elämä.
Se oli hyvin perhekeskeistä elämää.
Pidimme juhlia. Oli paljon perhettä ympärillä.
Kun olin lapsi, hän tuli kotiin yleensä viideltä tai kuudelta päivälliselle.
Istuimme valmiiseen pöytään. Äitini ja siskoni olivat kanssamme.
Minun silmissäni elimme hyvin normaalia elämää.
En ikinä nähnyt sitä Sammy the Bullia, jonka maailma tuntee.
En ole nähnyt hänen vaarallista puoltaan ja miten paljon valtaa hänellä oli.
Minulle hän oli isä. -Joskus olen kuin kaksi ihmistä.
Olin perheenisä ja gangsteri.
Tiedän, mitä äiti halusi.
Hän halusi idyllin valkoisine puuaitoineen ja taloineen -
ja takapihalle koiria juoksentelemaan.
Mutta hän rakasti miestään.
Ja hän rakasti isää siksi, että isä rakasti meitä lapsia niin paljon.
Vaimot pitivät huolta perheistä.
He pitivät huolen kaikesta, mikä liittyi kotiin.
Useimmat miehet olivat naimissa, oli vaimo ja lapsia,
ja lisäksi oli tyttöystävä, goumada.
Minä olin tyttöystävä.
Sanoin kerran, että jos on perhettä, tulee pakosta valehtelijaksi.
Muuta ei voi.
He tekivät kaikkia laittomia juttuja,
joten vaimot ajattelivat, että he nyt hoitavat bisneksiään.
Valehtelisin, jos väittäisin, ettei äiti tiennyt.
Mutta hän tajusi olla kyselemättä, koska isän elämä -
oli niin erilaista kodin ulkopuolella.
Hän ei kuormittanut meitä elämällään, ja siksi äiti antoi asian olla.
Osa naisista ummisteli silmiään.
He eivät halunneet tietää.
Moni sai varmasti paljon lahjoja. Kauniita sormuksia.
Ja turkiksen noin vain.
Monille ihmisille vauraus ja se, että saa kaiken haluamansa,
pyhittää kaikki keinot.
En tajunnut isäni olevan mafiassa, ennen kuin ehkä vasta vuonna 1990.
Olin siinä uskossa, että isä on rakennusalalla.
Miksi olisin kertonut lapselle siitä, mitä teen?
Minähän olin murhaaja. En kai olisi tullut kotiin sanoen:
"Arvaa, kenet tapoin. Joe Blow'n. Häntä ei enää näe."
En kai nyt sellaista olisi tehnyt.
Kun isä nousi arvoasteikolla ylöspäin, hän kai halusi -
kokeilla parempaa elämää.
Hän halusi muuttaa Todt Hilliin. Hän löysi sieltä kauniin talon.
Vihasin Todt Hilliä. Inhosin asua siellä.
Lapsuudessani asuimme Bulls Headissä Staten Islandilla.
Todt Hill oli täysi vastakohta Bulls Headille.
Yksi lapsi sanoi veljelleni, ettemme saaneet mennä heille -
isäni vuoksi.
He eivät halunneet lasteni leikkivän omiensa kanssa, koska olin gangsteri.
Kävelin sinne saman tien ja soitin ovikelloa.
Kysyin, onko mies kotona. Nainen kysyi, kuka olen.
"Olen Sammy the Bull.
Minun lapseni eivät saa leikkiä teidän lastenne kanssa."
Mies tuli ovelle.
"En ole sanonut sellaista."
Kysyin, onko hän hyvä isä lapsilleen.
Hän vastasi kyllä. Minä siihen: "Mitä jos heillä ei olisi isää?
Luuletko, että tässä käy sinulle hyvin?"
Hän taisi lamaantua kauhusta.
Se havahdutti minut. Mitä helvettiä olin tekemässä?
He olivat kunnon ihmisiä. Se mies oli paskoa housuunsa.
Niinpä lähdin.
Isä lopetti rakennustyöt talossa.
Hän myi sen ja palasimme Bulls Headiin.
Hän halusi, että ympärillämme oli tuttuja, samanlaisia ihmisiä.
Vaikka minulla oli siellä ystäviä, olimme heidän silmissään erilaisia.
Isäni oli gangsteri.
Perheet siinä joutuvat kärsimään.
Se pitää kokea ja itse nähdä,
ja ehkä jopa puhua siitä.
Sellainen viesti minulla on.
Unohdan, miten merkittävä Gotti oli.
TYTÄR
Minun suhteeni häneen oli se, että no, hänhän oli pomo,
mutta tunsin hänet nuoresta pitäen.
Ennen kuin synnyit, otin usein veljesi mukaan -
Bergin Hunt and Fishiin, ja hän temppuili Johnin kanssa -
ja veteli solmiosta.
Se nauratti Johnia, koska hän tunsi pojan.
Minulta kysellään, että eikö hän ollut tappaja -
joka teki kaikkea. Kuten kaikki.
Mutta he rakastivat minua. Ja minä rakastin heitä.
Lehdistö oli aivan Gottin lumoissa, kun hän otti ohjat käsiinsä.
Gotti nähtiin usein Mulberry Streetillä menossa -
Ravenite Clubille, joka toimi päämajana.
Ja Sammy the Bull oli aina mukana.
John Gotti oli niin tykästynyt Sammyyn, että teki tästä kakkosmiehen.
Minä ja John johdimme perhettä. Taistelimme yhdessä maailmaa vastaan.
Jos yritti kätellä Sammyä, hän teki näin.
Eikä hän...
Koska ensin piti kätellä Johnia, koska hän oli pomo.
Jo kehonkielestäkin näki, että he olivat läheisiä.
He puhuivat päät lähekkäin.
He kuiskuttelivat toisilleen. Gotti luotti häneen täysin.
John pani Sammyn varmistamaan,
että Johnin tahto mafiaperheessä toteutui.
Hän hoiti asiat muiden perheiden kanssa ja neuvotteli riidat.
Hän valvoi tappokeikkoja, jotka määrättiin.
Gambinon mafiaperheen sisällä Sammyä pidettiin fiksuna,
koska hänellä oli firmoja ja laillisia bisneksiä,
ja hän tienasi rahaa.
Sammyllä oli rakennusprojekteja osavaltion ja kaupungin kanssa.
He tienasivat bisneksillään miljoonia.
Manhattan näyttää silmissäni ihmeelliseltä,
koska se oli vallassani. Manhattan oli kirjaimellisesti minun vallassani.
Kun katselen sitä yöllä, sen valaistusta ja sitä kaikkea,
mietin Donald Trumpia ja kaikkia niitä,
jotka eivät rakentaisi mitään, jos kieltäisin.
Siitä minä pidin. Ja tienasin siinä sievoiset summat.
Sammy the Bullissa on minusta kiehtovaa se,
että jos hänestä ei olisi tullut gangsteria, hänestä olisi voinut tulla -
erittäin menestynyt liikemies.
Hän tunnisti tuottoisat kohteet.
Hän tunnisti haavoittuvuuden väkivallan uhan alla,
ja mafian käsi pystyi hyödyntämään sitä.
Hän oli aika taitava pelottelemaan ihmisiä.
Hänellä on 19 murhaa kontollaan.
Miten syvälle lonkeronne ulottuivat bisneksissä?
Kaikkeen mahdolliseen. Olimme kaikessa mukana.
Vaateteollisuudessa. Saamme vaatteiden hinnoista osuutemme.
Dollari sieltä, sentti täältä.
Kuulin, että he saivat 4 dollaria yksistä farkuista.
Jäteala oli meidän hallussamme.
Ravintolat, baarimikot, ja tarjoilijat olivat kaikki hallussamme.
Liitot, rekkakuskit.
Kuljetusala, kuljetusteollisuus, satamat.
Mitä ikinä rakennettiinkaan -
New York Cityyn ja sen ympäristöön,
mafia oli jollain tavalla osallinen, ja isä toimi yhteyshenkilönä.
Paljonko Gambinon mafiaperheelle virtasi rahaa?
En osaa edes kuvitella. Tienasin pari milliä vuodessa.
Minulla oli Staten Islandilla talo, jonka arvo oli puoli miljoonaa.
Ja 12 hehtaarin hevostila New Jerseyssä.
Ja pieni 560 SEL Mercedes. Elelin siis aika mukavasti.
Ai oliko merkkejä ilmassa? Kyllä. Isä saattoi tulla kotiin,
ja autoin laskemaan käteisrahat. Sitä oli tukuittain.
Hän tyhjensi ne keittiön pöydälle, ja minä autoin häntä.
Se oli tehtäväni.
John tienasi -
vuodessa mitä tahansa 5-20 miljoonan dollarin väliltä.
Me riistimme yhteisöä säännöllisesti kaikin mahdollisin tavoin.
Mitä sanoitte itsellenne, kun teitte näin muille ihmisille?
Mitäpä siinä sanoisi, kun jakaa rahoja pöydän ääressä?
Emme sanoneet paljonkaan. Kunhan jaoimme rahat.
Se oli ahneutta. Ei paljossakaan, mitä teimme, ollut mitään kunniallista.
"Väkivalta tuli heille luonnostaan. Se sytytti heidät.
Oli yleisesti tiedossa, että he riistivät henkiä kyselemättä.
Ironista kyllä, se sai heidät eloon.
Jos heitä sumutettiin, hyljeksittiin, loukattiin tai uhattiin,
tai vähänkään ärsytettiin, se vaati kostotoimia.
Ja väkivalta oli heidän ratkaisunsa."
Me tapoimme saman alan porukkaa, omien sääntöjemme mukaan.
En ikinä tappanut ketään kunnon ihmistä.
En herännyt aamulla ajatukseen, että tekisipä mieli tappaa joku.
Se kuului siihen työhön.
Ja useimmiten se oli oikeutettu teko.
En tunne silloin armoa. -Enimmäkseen he ampuvat omiaan,
koska keskenäänhän he hengailevat.
He kävivät keskenään omilla klubeillaan.
Siellä kuuli kaikki juorut, kuka oli tehnyt mitäkin.
Ja siitä se äityi niin, että mentiin selvittämään tilit.
Kun kerran oli kovanaama.
Hyvin usein mafiassa murhaan on henkilökohtainen syy.
Uhrit ovat tuttuja.
Niinhän sitä sanotaan, että murhaaja -
on paras ystävä, koska hänen ansiostaan -
uskaltaa tulla tapaamiseen, jossa lähteekin henki.
Louie Milito oli Gravanon läheisin lapsuudenystävä.
En pitänyt häntä vain isäni ystävänä -
vaan kuin setänä minulle.
Vietin hänen kanssaan paljon aikaa, kun olin lapsi.
Hänen perheensä oli mukana Cosa nostrassa, kuten isänikin.
Sanoin: "Sammy-setä, isää ei ole näkynyt kahteen päivään -
töissäkään. Onko jokin hätänä?"
TYTÄR
Hän: "Ei hänellä hätää, prinsessa."
Sanoin: "En tiedä, missä hän on. Se on tosi outoa."
Hänen äitinsä sanoi Sammyn lähdettyä:
"Hän tappoi isäsi." Hän oli oikeassa.
Etkä tuntenut mitään silloinkaan? -Kyllä tunsin. Se raastoi minua.
Tunsin vaimon ja lapset. Se kalvoi minua.
Hän oli hieno mies.
Se, miten hän piteli minua sylissä, miten nauroimme aina yhdessä.
Se hänen hymynsä.
En voinut mitenkään estää tappoa.
Se kävi nopeasti. Se oli tehty, ja olin murtunut.
En usko hetkeäkään,
että isäni tappaminen oli yksi vaikeimpia tekoja hänelle.
En usko siihen pätkääkään.
Se on osa sitä elämää.
Hän petti meidät, hän jäi kiinni, ja hänet tapettiin.
Isäni jäännöksiä ei ole koskaan löydetty.
SEURAAVAKSI
Olet ylivoimaisesti tärkein todistaja, joka on todistanut mafiaa vastaan.
Niinpä taidan olla.
Se mies oli ahne, vihreäsilmäinen hirviö.
John on petturi. Minä olen mestaripetturi.
Me pelasimme shakkia, ja hän hävisi.
Hän on rotta. Hän tarttui syöttiin.
Nämä ovat mafian oikeat kasvot.
En vain puhu mafiasta.
Olen osa sitä.
"Isäsi on Sammy the Bull, saako nimmarin?"
Ei hän kotona mitään kertonut.
Tiesin hänen tappaneen pari ihmistä.
Hän sanoi: "19."
En pitänyt sitä... Se on paljon.
Isäni oli Sammy "The Bull" Gravanon 19. uhri.
Sinä hoidit homman. -Minä hoidin homman.
Hän oli ammattitappaja, ja hän herätti John Gottin huomion.
On selvää, että John viritti isälle ansan.
Mielestäni minut petettiin, joten minä petin hänet.
Hän katsoi minua ja sanoi auttavansa viranomaisia.
Minulle oli opetettu, että niin ei pidä koskaan tehdä.
Hän on rotta! Hän tarttui syöttiin.
Oho!
Hänestä tuli historian tunnetuin mafiatodistaja.
He saattoivat halata ja suudella,
hymyillä päin naamaa ja ampua sitten kuulan kalloon.
Hänellä on 19 tappoa, mutta vähintään yhdeksän elämää.
Onko hän pahoillaan? Katuuko? Miten hän on hyvitellyt?
Olen kokenut kaiken, mitä se elämäntyyli on perheelleni aiheuttanut.
Sydänsuruja, onnea, petturuutta, olen kokenut kaiken.
Paljon onnea vaan
Kun täytin 16, isä järjesti juhlat tunnetussa gangstereiden kantapaikassa.
Kun minut esiteltiin John Gottille,
isä sanoi: "Tule tervehtimään John-setää."
Niin tein, ja hän ojensi kirjekuoren,
jossa oli kymmenen sadan dollarin seteliä.
Isä valitsi epätavallisen tien.
Hän valitsi uran, jota useimmat eivät valitse,
ja toivon, että elämä olisi ollut erilaista.
Mutta ei ollut.
Moni perhe sanoi mafian vaikuttaneen heihin, ja niin se tekikin.
Meihin mielestäni ei. Meistä tuli... Vaikutti se tavallaan.
Aivan. -Toisaalta se lähensi meitä,
ja te ymmärsitte minua ja kaikkea, mitä tapahtui.
Siitä olen kanssasi eri mieltä,
koska mielestäni se vaikutti tavallaan kaikkiin perheisiin.
Meihin se vaikutti ehdottomasti, mutta kyse on siitä, miten sen ottaa,
miten sen seuraukset käsittelee.
Minulle on valjennut täysin, että ihmisissä on kaksi puolta.
Kaikkia mafiatyyppejä pidetään elukoina.
Ei se niin ole.
En pitänyt niitä isän kanssa pyöriviä miehiä -
minään gangstereina.
He olivat setiäni, joita rakastin.
Ihmisiä, jotka tuntuivat huolehtivilta ja suojelevilta.
Cosa nostra on meidän juttumme.
Se on juuri sellainen kuin Kummisedässä nähtiin.
Täyttä totta.
Vietätkö aikaa perheesi kanssa? -Toki.
KUMMISETÄ
Hyvä. Koska mies, joka ei ole perheensä kanssa,
ei voi koskaan olla tosimies.
Perhe on tärkeä, mutta niin on myös kontrolli ja valta.
Täysin miesvaltaista.
Mafiassa ei ole naisia.
Ei ole koskaan ollut. Ei ainakaan italialaisessa.
Eikä tule.
Kummisetä oli epäilemättä kaikkien aikojen paras mafialeffa.
Se kohotti sen elämäntavan statusta.
Se, miten Don Corleone kantoi itseään,
sai kadunmiehetkin kantamaan itsensä eri tavalla.
Sen Kummisetä sai aikaan.
Perhekulttuuria nähdään paljon useiden isojen italialaishäiden kautta.
Kaikki oli siihen aikaan suurellista -
ja pyöri perheen, ruoan -
ja musiikin ympärillä. Frank Sinatra oli iso stara.
Mielestäni Kummisetä muutti kaikkien käsityksen mafiasta.
Ennen sitä heitä pidettiin alhaisina roistoina,
ja italialaisia yleisesti ylenkatsottiin.
Kummisetä kertoi erilaisen tarinan ja teki siitä hohdokasta.
Oli Marlon Brando, kuin pyhimys,
Corleonen perheen pää. Kuin lähes autuaaksi julistettu.
"Hei, paavi, unohdit tämän tyypin. Hän kelpaa pyhimykseksi."
Kun sanomme, että he olivat "un animales",
se ei kerro paljonkaan siitä eläimellisestä maailmasta.
He ovat eläimiä alhaisempia, pahimpia.
Tuolloin jouduin ensi kertaa vankilaan.
Olen Toni Lee Ruggiano, Anthony Ruggiano nuoremman tytär -
ja "Fat Andy" Ruggianon pojantytär.
Kun olin pieni, tiesin, että isä oli rangaistusvanki.
Tiesin, että hän rakasti minua -
ja tiesin, että hän välitti meistä perheenä.
Katso tätä kuvaa. Kuka tuo on?
Mitä siitä muistuu mieleen?
Tämä oli pienenä suosikkivideoni. Katsoin sitä yhä uudestaan.
Vanhempieni häävideo oli minulle pakkomielle.
Katsoin sen oikeasti monta kertaa päivässä.
Opettelin sen ulkoa, jokaisen laulun, miltä isä näytti alttarille kävellessä,
miten hän katsoi äitiä.
Se oli yhtä iloista juhlaa.
Veli tanssi ja pelleili.
Olit sinäkin siellä. -Niin, äiti oli raskaana.
Se oli minulle keino nähdä sinut -
ulkopuolella, eri tavalla...
Olisin katsonut mitä tahansa videota sinusta -
nähdäkseni, miten toimit ihmisten kanssa,
miten toimit vankilan ulkopuolella.
Cosa nostra, se koko elämäntyyli, vaikuttaa lapsiin, vanhempiin, vaimoihin.
Sen vaikutukset ovat kauaskantoisia.
Sitä elämää eläessä rikkoo joka päivä -
ihmisen laatimia lakeja ja Jumalan lakia.
Niin se on, ja joka sitä yrittää kaunistella,
ei puhu totta.
Ei hän kotona juuri mitään kertonut.
Tiedän, että hän tappoi pari ihmistä.
Jos minulta kysytään, he ansaitsivat sen.
Olisin tehnyt mitä tahansa hänen ja perheeni puolesta.
Minua aina kiehtoo se ihmisten kyky -
irrottaa itsensä täysin tekojensa seurausten -
pimeästä todellisuudesta.
Jos kuuluu mafiaan ja tappaa, siinä turruttaa itsensä -
jopa uhrin henkilöllisyydeltä, koska he ovat usein läheisiä ihmisiä.
Kun kuulen Sammyn ja hänen lankonsa tarinan,
joka oli siis perheenjäsen.
Voin sanoa, että jos joutuisin siihen tilanteeseen,
en pystyisi siihen.
Jos pitää tappaa oma paras ystävä tai lanko, kuten Sammyn piti tehdä,
en tiedä, miten sen voisi oikeuttaa,
mutta siinä maailmassa on tapettu aina ties kuinka paljon,
ja aina vääryydellä.
Nick Scibetta. -Vaimoni veli.
Sekin mursi minut.
14 vuotta, tai kauanko siitä on...
Nähdä oma vaimo, anoppi, appiukko, ihmisiä...
Se oli murskaavaa. -Kerroitko heille, tiesivätkö he?
Eivät. Mitä olisi pitänyt?
Mennä ja sanoa, että tapoin juuri poikasi?
Tai veljesi? En tietenkään mennyt.
Eivätkö he epäilleet? -Eivät.
Eikö vaimosi epäillyt? -Ei.
Koska hän sai tietää?
Kun kerroin viranomaisille kaikista teoistani.
Sanoiko hän jotain?
Hän taisi mennä vähän shokkiin,
mutta ei hän juuri mitään sanonut.
Vähän shokkiin?
Sammy järkeisti ne 19 murhaa, huolimatta siitä, kuka uhri oli.
He kuuluivat mafiaan ja tiesivät, mitä tekivät,
kun rikkoivat sääntöjä.
He tiesivät, mikä rangaistus seuraa. Satuin olemaan sen toimeenpanija.
He tekivät itsemurhan.
Olisinko nyt halukas sanomaan,
etten tekisi sitä, vaikka se maksaisi minulle henkeni?
En todellakaan.
En.
En luovu elämästäni niin helpolla sinun tekosi takia.
Eli rikon kultaista sääntöä -
ja minut tapetaan sinun tekosi tähden?
Miksi? Sinä sen teit. Sinä ansaitset kuoleman, en minä.
En minä sitä tehnyt.
En tiedä hänen ajatuksiaan enkä tunteitaan,
mutta ihmisen sisällä täytyy olla jotain,
että pystyy tekemään sellaista, eikä se ole hyvä asia.
John haukkui, ja minä puraisin.
Ja moni tiesi siitä. -Sinäkö hoidit sen?
Minä sen hoidin. -Jos hän olisi käskenyt tappaa poikasi.
Oman poikaniko? Siinä olisi varmaan pannut hanttiin.
Omaa poikaani en olisi tappanut.
Olisin kuollut hänen kanssaan tai yrittäessäni tai...
En mistään hinnasta.
Olemme vuosia sietäneet Amerikassa -
järjestäytyneiden rikollisten ryhmää,
jonka valta on saavuttamassa ennennäkemättömät mittasuhteet.
Viranomaisten mukaan John Gotti on kylmäverinen tappaja.
Kenties Amerikan julmin ja vaikutusvaltaisin mafiapomo.
Se tyyppi oli surkein mafioso,
koska hän oli kuin mikäkin juoruämmä.
Miksette ole Giulianin kanssa kirkossa?
Pälä, pälä, pälä. Juoru, juoru, juoru.
Kiitos.
Gotti toi alamaailman muun maailman nähtäville.
Sillä välin FBI seurasi häntä.
He tarkkailivat häntä.
Heidän tarvitsi vain panna kameroita kadun taakse -
ja kuvata hommia aamusta iltaan.
Varsinkin pomoksi noustuaan John -
pakotti kaikki mielistelemään itseään.
Se teki Ravenite Social Clubista minulle yhden pääkohteen -
sen tapauksen tutkijana.
Ravenite oli ollut Gambinojen tunnettu yökerho Mulberry Streetillä.
The Ravenite Club oli tasokas yökerho,
missä lyötiin korttia ja juotiin kahvia.
Se oli kuin pääsy -
New Yorkin yksityisklubeille, paitsi että tämä oli mafiosojen klubi.
Heidän klubinsa olivat meille keskuspaikkoja.
Ne olivat meille turvasatamia, ajanviettopaikkoja,
paikkoja, joissa pidimme hovia.
Koko perheen piti näyttäytyä Ravenitessa joka viikko.
John oli siellä viitenä iltana viikossa.
Siellä hän kouli miehiä,
kertoi, miten pukeutua ja käyttäytyä.
Hänkö neuvoi pukeutumisessa?
Kyllä.
Hän käski heppujen käyttää pukuja -
ja paitoja ja kravatteja, sitä ja tuota.
Ravintolaan astellessaan -
John Gottilla oli 14 tyyppiä kannoillaan viimeisen päälle puettuina.
Piti tehdä kaikenlaista -
osoittaakseen, että oli yksi heistä.
Jos halusi heidän seuraansa, piti näyttää heiltä.
Tämä on hyvän onnen sormukseni. He ottivat huikkaa -
hörppäämällä näin, pikkurilli pystyssä.
Kaikki oli yhtä esitystä.
Gangsterit lisäsivät kaksirivisten liituraitapukujen suosiota.
Kellon piti olla kallis.
Se on Rolex, Presidential.
Ja ketjuja piti tietysti olla. Jotain 52 krusifiksia,
jotka kenties symboloivat omia tappoja.
Viininpunaiset kengät ja samanvärinen smokki.
Joka kulttuurissa on juttunsa,
ja italialaismafian kulttuuri huokui valtaa.
Kukaan konkareista ei takuulla ikipäivänä uskoisi,
että Cosa nostraa johdettaisiin sillä tavalla.
Valta saa ihmisen ajan myötä uskomaan, että hän pystyy -
kävelemään vetten päällä.
Sammy sanoi heille: "Älkää hilluko ja kutsuko tänne kaikkia."
Homman piti olla salaista.
Tyypit tapasivat "B"-junassa jossain -
tai "R"-junassa pitämässä palaveria.
Niin se pitää hoitaa.
Sanoin Johnille, että viranomaiset -
odottavat klubin ulkopuolella.
Uutisväkeä parveili siellä myös.
Mitä me täällä tehdään?
Hän viittasi kintaalla ja hoki: "Ei, ei,
minäpä näytän sinulle, katso.
Näytän, miten jutut tapetaan."
Ja niin hän tosiaan näytti.
Se, joka on rikollisperheen pomona Time Magazinen kannessa -
Andy Warholin piirtämänä karikatyyrinä, kerjää hankaluuksia.
MAFIA OIKEUDESSA
Se on selvää.
Mutta se tietää hankaluuksia myös muille perheille.
Kun pitäisi olla näkymätön.
Hän helpotti työtäni. Tutustutti minut koko perheeseen.
Pitikö hänen olla niin näkyvä?
Pitikö hänen tarjota koko mafia FBI:lle hopeatarjottimella?
FBI ja New Yorkin osavaltion mafiayksikkö asettivat Gottille ansan.
Strategiana oli asentaa kuuntelulaitteet sinne, missä John -
kävi salaisimmat keskustelunsa,
missä hän puhuisi eniten rikollisista toimistaan.
Parhaat paikat olivat Ravenite ja sen yläpuolella oleva asunto.
Se kuuntelulaite oli kultasuoni.
Saatiin itse pomo, kakkosmies ja vanhempi neuvonantaja.
Käytännössä koko Gambinon rikollisperheen johtoporras -
keskustelemassa toimenpiteistä erinäisiin ongelmiin.
Älkää huoliko vankilasta. Minä menen.
Posessa on parempi kuin kadulla.
Kaikki varoittelivat häntä: "Älä palaveeraa siellä.
Siellä on johtoja kuin joulupuussa."
"Olen immuuni, ei minuun voi koskea. Kuin MC Hammer, 'You Can't Touch This'."
Kuulimme keskusteluja työntekijöiden kiristämisestä.
Mutta kun ollaan mafiapomojen pyhätössä,
niin puhuttiin poikkeuksetta myös murhista.
Tiedättekö, miksi hän kuolee? Koska ei tullut, kun käskin.
Ei hän muuta virhettä tehnyt.
Sellainen John oli. Luuli voivansa sanoa mitä vain.
Alettiin puhua murhista puhelimessa.
Hän oli paras todistajani, koska ei voinut kiistää mitään.
Nauhoilla kuultiin hänen äänensä.
Gotti-nauhoista käy selvästi ilmi, että John viritti isälle ansan.
Uskoin Sammyä, että hän puhui selkäni takana.
Voi John Gotti -parkaa. Hän menetti otteen Sammy the Bullista.
Hän tappoi ihmisiä. -Hän ei kärsisi Johnin puolesta.
Toinen vaihtoehto oli kai tappaa John.
Miten olisit tehnyt sen?
Olisimme Frankien kanssa menneet ja puukottaneet,
ja minä olisin viiltänyt kurkun auki. Ja sillä selvä.
Tunnettu mafiapomo John Gotti vapautettiin pahoinpitelysyytteistä.
Kiristystä, koronkiskontaa, rötöstelyä, todistajien lahjontaa.
Toteamme hänet syyttömäksi.
Jee!
John Gotti asteli tänään oikeudesta yhä vapaana miehenä.
Kolme kertaa Gottia on syytetty, ja joka kerta hän on päässyt vapaaksi.
John tunnettiin "Teflon-Donina", koska hän voitti jutut aina.
Hän oli oikeudessa monta kertaa, mutta mikään ei tarttunut.
Mikään viranomaisten syyte ei oikeudessa pitänyt...
Teflonia, eli "Teflon-Don". -Hei, John, aiotko voittaa?
Ei hän systeemiä voittanut.
Sammy the Bull fiksasi oikeudenkäynnin. Hoitelin valamiehet,
lahjoin heidät.
Ei hän oikeudenkäyntiä rehdisti voittanut.
Minä hoitelin koko jutun.
John Gottin ja Sammy the Bullin suhde -
oli aina kiinnostava, koska mielestäni -
Sammy tunsi John Gottia kohtaan kaunaista kunnioitusta.
Hän kunnioitti sääntöjä ja sitä tosiasiaa, että John Gotti oli pomo,
mutta epäilen, että Sammy ajatteli, että olisi parempi siinä hommassa.
Johnille alkoi valjeta, että kaikki tunsivat Sammyn ja arvostivat tätä.
Hän oli tekemisissä kaikkien kanssa.
Siitä tuli pomolle uhka, koska nyt yhtäkkiä -
se tyyppi voi syrjäyttää minut, ja homma jatkuu.
Silloin isä ja John alkoivat todenteolla riitaantua.
Eihän omaa tiimikaveria voi kadehtia, tai homma romahtaa.
Ja juuri niin siinä kävikin, kaikki romahti.
Se taisi olla 11. joulukuuta 1990. Olimme lähteneet Ravenitesta.
Joka radioasema toitotti, että John Gotti on saanut syytteet.
Muistan sen hyvin elävästi.
Katsoin uutisia ja näin telkkarista, kun hänet ja Gotti pidätettiin.
Olin aivan äimänä.
Oho!
Sanoin, että on vain ajan kysymys, milloin tässä käy huonosti.
Heidän väleistään tuli loppu ensimmäisenä syytteenlukupäivänä,
kun Sammy kuuli nauhoilta -
GOTTI KERSKUU
Johnin puheet.
PALJASTAVAT NAUHAT
Hän yritti väittää, että isä oli arvaamaton.
Aina kun selkäni käännän, ilmestyy jokin uusi firma.
Raudoitusta, rakennusta, konsultointia, betonia.
Ja joka kerta, kun joku kumppani on eri mieltä, hänet tapetaan.
Mennään oman "pomon" pakeille, ja "pomo" tappaa hänet.
Hän hyväksyy sen. Sanoo: "Anna mennä."
John sanoi nauhoilla Sammystä kaikenlaista halventavaa.
Että aina tapettuaan jonkun hän valtaa tämän bisnekset.
Että hän tahtoo tappaa sen ja tuon.
Eli John sysäsi kaiken Sammyn niskoille.
Siltä varalta, että hänet pidätetään, Sammy ottaisi syyt niskoilleen.
Se oli Gravano-keskustelu. Se oli nauhoista pahin.
Isä sanoi hänelle: "Jos sinusta vielä valitetaan,
minun on puututtava asiaan."
Siitä lähtien Sammyn oli valittava leirinsä.
Se oli sen keskustelun syy, tasapuolisuuden nimissä.
Siksi se keskustelu käytiin.
Tajusin, että John lopulta eliminoisi minut -
vain ja ainoastaan siksi, että halusi yksin olla pomo.
Hän ei halunnut ketään rinnalleen.
Hän ei halunnut kenenkään millään tavalla loistavan.
Ja minä kai loistin liikaa. -Kuulostaa teinien touhuilta.
Paitsi että teinit -
heittelevät toisiaan pesäpallolla. Me käytämme luoteja.
Sammy ajatteli ensin, että tappaisi hänet vankilassa.
Mutta tajusi sitten, että viettäisi itse -
loppuelämänsä vankilassa.
Eli hänen tappamisensa ei toisi tyydytystä.
Miten olisit sen tehnyt?
Olisimme käyttäneet -
vankilassa itse tehtyjä veitsiä.
Minä ja Frankie.
Hän olisi puukottanut ja minä vetänyt kurkun auki.
Sillä selvä.
Hän mietti perhettään ja sanoi:
"Ainoa, mitä voin tehdä, on antaa viranomaisille sen, mitä he haluavat,
eli John Gottin hopeatarjottimella."
Ja niin hän teki.
Heidän oltuaan vankilassa alle vuoden kuulimme, että Sammy tahtoo puhua.
Oli 8. marraskuuta 1991. Hän käänsi takkia.
Sinä päivänä, kun Gravanosta tuli rotta, meidän elämämme muuttui.
Koska hän oli vanha kettu -
ja tiesi monesta ihmisestä kaikenlaisia salaisuuksia.
Sammy oli ovela bisnesmies.
Hän näki tilaisuuden jatkaa elämäänsä -
hiukan normaalimpana kuin mitä se elinkautisvankina olisi.
Gravano ei ollut istunut päivääkään vankilassa.
Tämä oli hänen ensimmäinen vankilatuomionsa.
Hän ei tykännyt.
Isä oli pettynyt itseensä.
Hän tiesi, että sitä miestä ei olisi pitänyt päästää sisäpiiriin.
Silloin kävi viimeistään ilmi, että hän oli tehnyt pahan virheen.
Se päivä, kun isä kertoi aikovansa puhua,
oli varmaan elämäni kamalin.
Juuri niin oli aina kielletty tekemästä.
Se oli kuin puukonisku sydämeen.
Tunsin itseni petetyksi. -Hän ryntäsi itkien ulos.
Melkein peruin koko homman. Teki niin pahaa katsoa häntä.
Kun hän oli puhunut viranomaisille, katkaisin välit häneen.
Koska oma väkeni, jonka kanssa olin varttunut, jota rakastin,
ei halunnut enää olla missään tekemisissä kanssani.
Se on ainoa kerta, kun tunsin rehellisesti sanoen -
hylätyksi tulemisen, ja se satutti pahasti.
Sammy otti yhteyttä ja sanoi, ettei ehkä otakaan sopimusta.
Katsoin häntä ja kysyin, että mitä hän oikein tarkoittaa.
Hän sanoi, että tytär panee hanttiin.
Tämä on kiivaasti sopimusta vastaan.
Jos tytär ei heltyisi, hän peruisi kaiken.
Kun tapasimme Quanticossa,
ja kun istuin alas, en tiennyt mistään mitään.
En mitään. -Aivan.
Minun oli pakko.
Siinä tilanteessa kyse oli elämästä ja kuolemasta.
Niin oli. -Leikki oli kaukana.
Kun vasikoi, ihmisiä voidaan tappaa,
ja voi tapahtua kaikenlaista.
Jotkut tutut ihmiset -
voivat halata ja suudella, he voivat hymyillä,
ja sitten ampua kuulan kalloosi.
Tiesin jo viikkoa aiemmin, että isä aikoisi puhua,
mutta muu maailma ei tiennyt.
Meidät vietiin lentokoneella Virginiaan -
FBI:n päämajaan.
Hän sanoi minulle, että kaikenlaista tulee pian ilmi.
"Vai niin", sanoin. "Murhista", hän jatkoi.
Selvä. Hän sanoi: "Niitä on 19."
En pitänyt sitä... Se on paljon.
Mutta en kyseenalaistanut häntä, kuuntelin vain.
En sieltä lähtiessänikään hyväksynyt sitä.
Sanoin hänelle, etten hyväksyisi sitä.
Tyttöä piti pari kertaa vakuutella,
OIKEUSMINISTERIÖ
jotta sopimus voitiin toteuttaa.
Se teki suuren vaikutuksen, miten tärkeä perhe Sammylle oli.
Sammy "The Bull" Gravano.
Sanoo olleensa Gottin palkkatappaja.
Mutta nyt tähtäimessä on itse Gotti.
OLEN ROTTA
Kun lehdissä kerrottiin Sammyn teosta, joka ikinen siinä piirissä -
järkyttyi perinpohjaisesti.
Hän on rotta!
Sammy "The Bull" Gravano.
UUTISET
Gravano tappoi 19 ihmistä. -Viiden sivun sopimus -
tuo hänet todistajaksi 20 vuoden tuomiota vastaan.
TELOITUSTAPPO BROOKLYNISSÄ
Se mies vei meiltä isiä.
JURY KUULI KADONNEESTA ISÄSTÄ
Olen kaivannut isässäni monia asioita vuosien varrella.
Isä ei tule tyttärensä häihin.
Isä ei tule luokseni sunnuntaipäivällisille.
Kaipaan isää hurjan monessa asiassa.
Olen Laura Garofalo. Isäni oli Eddie Garofalo,
Sammy "The Bull" Gravanon 19. uhri.
EDDIE GAROFALON TYTÄR
Hän toimi rakennusalalla.
Kun toimi New Yorkissa rakennusalan yrittäjänä,
kuvaan kuului myös alamaailma.
Isän oli hyvin vaikea toimia,
koska se ala oli suurelta osin mafian tiukassa otteessa,
ja siitä vastasi pääasiassa Gravano.
Koska isä ei taipunut, hän maksoi hengellään.
Hän oli ylittämässä tietä mennäkseen autoonsa,
kun kaksi autollista miehiä avasi tulen ja tappoi hänet.
Järjestäytynyt rikollisuus elää -
vain ja ainoastaan pelottelemalla.
Jos käsket minun tehdä jotain, mutta en pelkää sinua,
mitkä ovat seuraukset siitä, etten tee, mitä pyydät?
Herra Gotti, mitä tuumitte Timen jutusta, että saatte pian syytteitä?
Isäni haluttiin tuomita hinnalla millä hyvänsä.
Häntä syytettiin viidestä murhasta. Syytekohtia oli yhteensä 13.
Itäisen toimialueen syyttäjät halusivat niin kiihkeästi Gottin pään vadille,
että tekivät sopimuksen Gravanon kanssa.
Hän oli Gottin oikea käsi.
Hän oli Gambinon mafiaperheen kakkosmies.
Siinä kävivät USA:n oikeusministeriö ja laillisuusperiaate -
Amerikan tunnetuinta gangsteria ja mafiaa vastaan.
Hänelle luvattiin maksimissaan 20 vuoden rangaistus,
-ja hän sai viisi vuotta. -Sammy on selviytyjä.
Hänellä on 19 tappoa, mutta vähintään yhdeksän elämää.
Se oli kertakaikkisen järkyttävää.
Moni saa enemmän yhdestä murhasta. Hänellä oli 19.
Se oli viimeinen vedätys.
Hän tiesi, ette koko maailmassa ole ketään,
joka haluttiin tilille yhtä paljon kuin John Joseph Gotti.
Miksi Sammy vasikoi? Sammy on ketku.
Kun muut miettivät yhtä näkökulmaa, hän mietti kolmea muuta.
Sammy Gravano vasikoi, koska on itsekeskeinen mies.
Ja nähdessään vankilan todellisuuden hänen tarpeensa menivät edelle.
Hän ei kestänyt enää päivääkään vankilassa eikä aikonut sinne jäädä.
Takkinsa kääntäneille on oma sanansa, eikö niin?
Kyllä.
Jotka puhuvat viranomaisille. -Kyllä.
Haluat, että sanon sen.
Onko se sana "rotta"? -On se.
Oletko sinä rotta?
Jos haluat sitä termiä käyttää. Itse en itsestäni niin ajattele.
Mielestäni minut petettiin, ja minä petin hänet.
Sellainen mafia on.
Petturi? -John se petturi on.
Minä olen mestaripetturi. Pelasimme shakkia, ja hän hävisi.
Täällä New Yorkissa viranomaisten mafiatodistaja -
on alkanut todistaa tunnetun rikollispomo John Gottin oikeudenkäynnissä.
Kaikki siinä salissa odottivat vain yhtä todistajaa.
Minua hermostutti kovasti.
En unohda koskaan, kun kävelin ovesta,
kun ovi avautui ja astuin sisään. Oli täysin hiljaista.
En kuullut mitään muuta kuin oman sydämeni tykytyksen.
Hän osoittautui erinomaiseksi todistajaksi.
"Kuka oli sen perheen pomo?" "John Gotti."
"Näettekö John Gottin tässä salissa?" "Kyllä, tuolla."
Siinä otettiin katsekontakti.
Kuin lasersäteet, jotka kulkivat noiden kahden välillä.
Hänellä oli jäätävä katse,
jolla hän tuijotti minua ja yritti kai pelotella.
Ei se tehonnut.
Hän istui todistajainaitiossa varmaan yhdeksän päivää,
ja sitten armoton ristikuulustelu, jonka hän hoiti tyynen rauhallisesti.
Lisää oli luvassa, mutta sen tiesi, että tapaus on taputeltu.
RIKOKSET
Se vaati kuusi vuotta ja neljät käräjät, mutta tänään -
John Gotti tuomittiin syylliseksi.
ELINKAUTINEN ODOTTAA
Isäni John Gotti todettiin syylliseksi.
Oikeudenkäynnin lopputulos ei järkyttänyt,
mutta tajusin, ettei hän ollut voittamaton.
Teflon on poissa, mafiapomo saa ylleen haalarit,
kun jokainen syytekohta piti.
Tänään New Yorkissa rikollispomo John Gotti -
tuomittiin elinkautiseen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen.
Kun sana kiiri, että Gotti on saanut elinkautisen,
väkijoukko rynni oikeustalolle.
Rauhanomainen mielenosoitus äityi mellakaksi.
Väki yritti kaataa liittovaltion poliisien autoja,
hakkasi katot lommoille ja potki tuulilaseja.
Väki mellakoi raivoissaan vaatien,
että Gravano pannaan vankilaan.
Siinä alkoi tajuta, miten nurinkuriseksi maailma oli käynyt.
Sanoin sen oikeudessa ja sanon nyt, että tämä maa on läpimätä.
Jos se on valmis armahtamaan todistajan,
joka on tunnustanut 19 murhaa.
JOHN GOTTIN TYTÄR
Isäni on viimeinen mohikaani.
Hänenlaisiaan miehiä ei enää tule.
Elämme yhteiskunnassa, joka romantisoi yksinäisiä susia,
jotka vastustavat auktoriteetteja.
On sanottu, että olet ylivoimaisesti tärkein todistaja,
joka on koskaan mafiaa vastaan todistanut.
Niin taidan olla.
Koskaan niin korkea kuin kakkosmies ei ole todistanut.
Mielestäni olen todistajista -
parhaiten asioista perillä oleva kakkosmies.
Sammyn avulla sain muun perheen pois pelistä,
samoin muiden perheiden pomoja ja kakkosmiehiä.
Yhteensä saimme kai aikaan 38 tuomiota.
Hänen ansiostaan New Yorkin mafialle tuli loppu.
Gravanon kanssa tehty diili herätti myös kritiikkiä.
Sitä moittivat Gravanon uhrien perheet.
Se oli kuin taistelua jättiläistä vastaan.
Mitä voimme tehdä? Ei ollut keinoja. He hyväksyivät sen.
Kietoivat hänet Amerikan lippuun ja antoivat mennä.
Se oli loistodiili. Viisi vuotta 19 murhasta. Ei paremmasta väliä.
Ja siitä päivästä lähtien -
hänet edelleen armahdetaan teoistaan.
Kun hän pääsi vapaaksi ja todistajansuojeluohjelmaan -
ja sai uuden henkilöllisyyden, hän muutti Phoenixin lähelle.
Hän julkaisi kirjan.
Hän siis rikkoi kaikkia sääntöjä ja tienasi silti rutosti rahaa.
Laki sanoo, että rikoksesta ei saa hyötyä,
eli sen piti varmistaa, ettei hän rikastu rikoksillaan.
Miten joku 19 ihmisen murhat tunnustanut voi rikastua sillä?
Miten hän voi kirjoittaa kirjan? Nostimme Arizonassa oikeusjutun.
Eli saimme oikeutta.
Se on hassua, koska loppupeleissä Sammy on aina Sammy.
Hänen poikansa tuli kerran ja sanoi: "Isi,
penskat ostavat hulluna ekstaasia."
Mitä hän tekee? Sen sijaan, että olisi sanonut:
"Olen muuttunut mies. Löysin Jumalan",
hän palaa samoihin kuvioihin.
Entinen mafian palkkatappaja Salvatore "Sammy the Bull" Gravano -
on pidätetty Phoenixissa Arizonassa.
Poliisin mukaan Gravano rahoitti laajaa huumerinkiä.
Varttuessani minun odotettiin olevan väkivaltainen.
Minun odotettiin olevan samanlainen kuin isä.
Jouduin nuorena pari kertaa putkaan.
Halusin tehdä tiettyjä juttuja, jotta hän olisi minusta ylpeä.
Pahan jätkän maine houkutti.
En halunnut sinulle sitä elämää. -Tiedän sen.
Et kertonut kotona, mitä kaduilla teit.
Ja sille oli syynsä.
En halunnut yllyttää sinua sellaiseen, että olisit ihaillut sellaista.
Mutta tiesit, ettei minusta tulisi lääkäriä -
tai juristia tai sellaista.
Ei tarvitse olla lääkäri tai juristi.
Voimme olla mitä vain.
Mielestäni me italialaiset -
tahdomme aina lapsistamme parempia kuin itse olimme.
Kummisetä-elokuvassa -
Don Corleone on tolaltaan, kun Michael armeijasta tultuaan -
päätyy perheen yritykseen.
Mikä sinua risoo?
Sanoinhan, että minusta on siihen.
En halunnut, että alkaisit sellaiseen.
Kun on kuuluisa vanhempi, lapsesta tulee osa sitä elämää.
Ovet aukeavat kaikkialle. Mutta paine on valtava,
koska kukaan ei voi olla kuten isä.
Lapsi elää syntymästä asti siinä varjossa.
Sen jälkeen, kun isä vasikoi,
äiti muutti veljeni kanssa Arizonaan, ja minä menin perässä.
Tyyppi pääsi todistajainsuojeluohjelmaan.
Asuu Pohjois-Phoenixissa,
rakentaa uima-altaita kaikkien nähden, ja perheellä on ravintola.
Olin yhä vihainen. Isällä ja minulla oli huonot välit.
Olin Arizonassa kiinni elämäntyylissä,
josta en voinut päästää irti, koska en ymmärtänyt.
Minuun sattui ja olin hämmentynyt.
Lapseni murtuivat, kun vasikoin.
Heidän piti muuttaa, heitä vähäteltiin, heitä pidettiin ihan nollina.
Hän kirjoitti silloin kirjan. Se oli myyntimenestys,
"KAKKOSMIES"
ja heräsi suuri kiinnostus.
Kun saavuin Arizonaan, väki kyseli:
"Oi, isäsi on Sammy the Bull, saako nimmarin?"
Päästimme väärät ihmiset lähelle, ja halusin liittyä mukaan,
koska minusta tuntui, että kun on paha, saa kunnioitusta.
Hän oli jo tunnettu gangsteri,
ja he saivat hänet käsiinsä hänen poikansa kautta.
Tein huonoja valintoja, ja niin teki veljenikin.
Pyöritimme silloin ekstaasikauppaa.
Kaikki tuttuni levittivät juttua,
että kyseessä oli Sammy the Bullin ekstaasirinki.
Muuta ei tarvittu.
Ex-mafioso Salvatore "Sammy the Bull" Gravano -
on pidätetty Phoenixissa Arizonassa.
Poliisin mukaan Gravano rahoitti laajaa huumerinkiä,
joka myi ekstaasia.
Sammy the Bull, pää aina pensaassa, sanoi:
"Hei, mitä nämä ovat? Mitä ne penskat muka tietävät?"
Jäin kiinni.
Poikani oli mukana, samoin tyttäreni.
Minusta tuli kaiken keskipiste, ja juttu vain paisui.
Kooltaan ja kaikin puolin.
Nyt olin ekstaasikuningas.
Tämä on pikku juttu minun rikoshistoriassani.
Vaikka se todistettaisiin, mitä en usko.
Sammy selitti, että hän yritti vain auttaa lapsiaan -
pääsemään siitä irti.
Pakko sanoa, että yrittikö hän oikeasti auttaa heitä,
vai oliko tämä tyypillistä Sammy Gravanoa?
"En se minä ollut, vaan lapseni. Minä yritin vain tehdä oikein."
Vähän samaa hän sanoi Gottista.
Hän onnistui pelastamaan lapsensa ja ottamaan syyt niskoilleen.
Poika sai yhdeksän vuoden tuomion.
Tytär ja pojan vaimo tuomittiin ehdonalaiseen.
Hän istui 20 vuotta pelastaakseen henkeni.
Useimmat isät tekisivät toivoakseni niin poikansa puolesta.
Mutta se on raskas taakka, jota kannan, vaikka...
Älä anna sen taakan painaa. Tein kuten miehen pitää tehdä.
Älä kanna taakkaa. Ymmärrä, miten paljon rakastan sinua.
Ei tehdä enää virheitä. Se elämä on takana.
Minun on kannettava vastuu,
koska tekoni satutti heitä.
Kaikki täällä mokaavat, älä syytä itseäsi.
Jatketaan eteenpäin. Sinä teit virheitä, minä tein virheitä.
Kaikki virheitä tekevät, ja olen ylpeä sinusta.
Olet miesten mies.
Sinulla on neljä lasta, olet kunnon mies.
Kunpa omat lapseni ajattelisivat samoin.
Varmasti ajattelevat.
Olin Amerikan historian vahvimman rikollisperheen kakkosmies.
Minua kunnioitettiin, rakastettiin, pelättiin.
Ja kas, nyt Sammy "The Bull" Gravanolla on oma podcast,
hän tappelee Michael Franzesen kanssa, jonka isä oli Sonny Franzese,
Colombon perheen kylmäverinen tappaja.
Ymmärrätkö yhtään, mistä puhut?
Kyllä, ymmärrätkö itse?
He eivät ammu toisiaan vaan taistelevat podcastissa.
Lopeta tuo, puhut kuin joku pelle.
Ihan hullua!
Olen 76 ja eläkkeellä. Maaliskuussa täytän 77.
Podcastilla menee hyvin, julkaisimme juuri uusia jaksoja.
Puhutaanko New Yorkissa mitään? -Sitä katsotaan kyllä.
Isästä sellainen juttu,
että pidettiinpä hänestä tai ei, kaikki tietävät, että hän puhuu totta.
Jos minulla on 35 vuotta myöhemmin mahdollisuus,
haluan sanoa hänen podcastinsa kuuntelijoille,
ettei sitä miestä pidä ihannoida.
Hän ei ole jalo eikä sankari. Hän on pelkkä sosiopaatti.
Minulla meni reilut 20 vuotta päästä tähän pisteeseen,
että ymmärrän kaiken täysin, että voin sanoa:
"Ymmärrän kaiken, kunnioitan valintojasi, ja ymmärrän syyt."
Mutta tunnen sinut myös isänä ja ystävänä.
Sillä perusteella valitsen suhteeni sinuun.
Hän tekee sillä podcastilla rahaa.
Se on tilaajapalvelu.
Kun mietin elämääni taaksepäin, tuntuu kuin olisin elänyt kolme elämää.
Hänellä on foorumi, jolla hän puhuu siitä,
mutta mitä se toinen puoli hänelle merkitsee?
Onko hän pahoillaan? Katuuko? Sillä sitä en ole kuullut.
Miten hän hyvittelee? Hän edelleenkin kaunistelee elämäänsä.
Milloin hän päästää siitä irti?
Onko mitään, mitä kadun tai mitä tekisin toisin?
Totta kai.
Milloin hän kantaa vastuun elämistä, jotka hän tuhosi?
Vaikka tuntisin mitä, mikään ei muuta tapahtunutta.
Tiedän, mitä minulta odotetaan.
MAFIAPOMO MURHATTU
"Se oli raakaa, tekisitkö toisin?"
Nykypäivänä kyllä. Mutta en olisi voinut.
Sammy sanoi: "Olen Cosa nostra kuolemaan asti. Se on yhä osa minua."
Sanoin: "Ei se ole totta. Emme ole enää Cosa nostra.
Saatoimme joskus uskoa niin.
Mutta et voi sanoa niin, rikoit omertàa, kuten minä."
Rikoin valani.
En elä enää sitä elämää, kuten ei hänkään.
Piditkö Kummisetä-elokuvasta? -Kovasti.
Onko sinussa osa, joka ikävöi sitä?
Jos se olisikin kuten elokuvassa, täysin kunniallista ja kunnioittavaa...
mahdollisesti.
Mutta olen oppinut, millaista se oli.
Ei siinä ollut sellaista kunnioitusta.
Elokuvassa se esitettiin sellaisena,
sitä sen piti tarkoittaa.
Joskus toivon eläväni sitä elämää. Nautin siitä kunnioituksesta,
nautin eturivin paikoista. Nyt niihin ei ole enää varaa.
Isoisä. -Totta, niin on.
"Fat Andy".
Tiedän, että suutut, kun sanon kaipaavani sitä elämää.
Kysyt: "Mitä sinä siitä kaipaat?" -Katson näitä kuvia ja...
Katso tätä. Vein joka vuosi sinut ja veljesi -
katsomaan Joulupukkia.
Valitettavasti en joka vuosi, vain kolme kertaa.
Kunpa olisimme saaneet jatkaa sellaista elämää.
Se ei vain ollut... -Niin ei ollut tarkoitettu.
Moni heistä on miettinyt, mistä oli kyse -
ja oliko se oikeasti sen arvoista.
Koska se koko kudelma hajosi.
Mitään sellaista lojaaliutta tai eetosta ei koskaan ollut.
Kaikilla oli vain oma lehmä ojassa.
Oletko hyvä mies? -Mielestäni olen kunnollinen mies.
Et murehdi viimeistä tuomiotasi?
Murehdin sitä, kun se päivä koittaa. Sitten nähdään, miten käy.
Suomennos: Mirka Pohjanrinne & Päivi Vuoriaro