O TŘI TÝDNY POZDĚJI...
Mí drazí.
Byla jsem unavená, letargická,
tížená tlaky moderního života.
Pak jsem objevila prastarou sílu brambory.
A teď, díky léčivým vlastnostem páry z brambor,
jsem zdravější, šťastnější a silnější jako nikdy dříve.
S radami špičkových znalců umění lidové medicíny
jsem tělo zbavila jedů a proměnila svůj život.
Stěnami paláce lidu teď proudí čerstvý vánek.
Následujte nás, mí drazí,
ať ve vás přírodní dary naší drahé vlasti
odhalí větší sílu, větší sebevědomí.
Hele, pan důležitej.
Šéf zdraví a bezpečnosti paláce se mu má říkat.
Šest let studuju medicínu a teď vařím erteple panu Gorilovi.
Elenu už nezajímá plíseň, to mu musíš nechat.
Jaká je nálada venku?
Lidi Elenu podporují.
Jsou rádi, že Americe dala pěstí do tlamy.
Snažíš se mít ušlechtilou mysl?
- Ano, pane. - Ty sračky ukliď.
Ano, pane.
Straší mu ve věži.
Elena ho dostala.
Chudáček řezníček.
Jo. To jo.
Hej. No tak!
Tumáš. Prášky pro kluka.
- Co jsem dlužna? - Neser, prcino.
Bílý dům je údajně pohoršen
agresivní rétorikou kancléřky Vernhamové.
Dokonce se dozvídáme, že Judith Holtová,
předsedkyně výboru pro zahraniční vztahy,
tento týden při cestě po regionu
hodlá kancléřku navštívit.
Co myslíš?
Moc efektní pro sedláky?
Poslali ke mně služku.
Nějakou předsedkyni nějakého zahraničního něčeho.
Prezident ne, viceprezident ne.
Jen ušmudlaná myš, kterou vytáhli z hromady kukuřice.
Ten výbor je prý prestižní.
Výbory jsou pro znuděné paničky.
Moc rozverné. Tyhle.
A, Lenny...
Ty z toho nemáš obavy?
Z čeho?
Z těch sršatých řečí o západu v poslední době.
Co když se ti to vrátí?
Ale jdi, Nicky.
Bojíš se, že tě ve vířivce trefí dronem?
Ne.
Ne. Ale naše obchodní styky v Evropě, v Americe,
kamarádi v cizině, Laurent, Carla,
- Buscombe, consigliere z Como... - Hovno.
Pravý přítel vydrží. Quislingové zdrhnou.
Prezident naznačuje, že chce normalizovat vztahy
s kdysi věrným spojencem a obchodním partnerem,
dříve než napětí více eskaluje.
Otázka však zní: přistoupí na to kancléřka Vernhamová?
Přestože vaše obliba stoupla na 75, nejvíc za poslední čtyři roky,
měl bych vás varovat.
Mí agenti v privátním sektoru cítí po odložení smlouvy o kobaltu
s Amerikou jistou tržní nervozitu.
Někteří se obávají, jestli nový,
řekněme konfrontační postoj k západu
nemůže mít nepříznivý...
Vejce si nakrájím sama.
Jistě, drahá.
Děkuji, pane Laskine. Už toho bylo, myslím, víc než dost.
Drahá, než zapomenu,
objevilo se pár stížností na aroma.
Jakých stížností?
Hlavně že v paláci je smrad jako v irským bordelu.
To je škoda.
Pára z brambor očišťuje.
Konečně mohu dýchat, když mi Herbert
vyplavil z těla ty západní sračky.
Dobré jitro, Herberte.
Dobré jitro, Eleno.
Máme se dobře, že?
Ano, máme.
Včera večer byla zábava, že?
Ano, byla.
A co jsme dělali, chlapáku?
Běhali jsme po polích a vyli na podzimní úplněk.
To teda sakra jo.
- Bezvadná sranda, že jo? - To teda sakra jo.
Schválně... Kam půjdeme dnes večer?
Kam budeme chtít.
Černá ředkev tam od nás.
Ukaž mi to.
Máš trochu rozbředlou slezinu.
Hořčice pomůže.
Tak dělej.
Pomatlej mě jako sendvič.
Snad víte, desátníku,
že Elena i já máme lékařské vzdělání.
Musím přiznat, že vaše metody neznám.
Jsou od mé matky.
Ach, ano. Lidová medicína, že?
Jediná, která zabírá.
Dá se tvrdit, že aspirin a chemoterapie občas pomůžou.
EVROPA
REŽIM
- Dobré ráno, madam. - Dobré ráno.
Dobré, drahoušku.
Ahoj, Oskare.
Vše v pořádku, madam?
V poledne přijde pan Bartos na akci s pěstiteli cukrovky.
- Pošlete ho, prosím, ke mně, Agnes. - Ano, zařídím.
Řeknu vám, ta nová léčba Oskarovy epilepsie
je opravdu zázračná, že?
Ano, vypadá velmi dobře, madam.
Záchvaty nemá.
Ani jediný.
Je ohromující, ta lidová léčba.
To náš chlapec potřeboval,
a ne ty drahé západní prášky.
Fascinující.
Ano, fascinující, madam.
Černá ředkev. Otevřít.
Ano.
A kousat, kousat, kousat.
Ano, ano.
Vidíte ho?
Jak se naparuje?
Bože, poblázněná byla přece už předtím.
Ten poslední, co měřil...
Sebastian?
Vyhodila ho, protože mu při jídle cvakala čelist.
Řekl bych, že tenhle je víc než jen pobláznění, Victore.
A jak bychom to podle vás měli sehrát?
Trpělivost, synu.
Bartos ji, myslím, srovná.
Určitě se o to pokusí.
Jestli smlouva o kobaltu neprojde,
jeho zisky půjdou do hajzlu.
Posílají ke mně ženskou. Chápete to?
Jde o úplně celé vztahy, a pošlou mi mizernou ženskou.
Senátorku Holtovou už znám.
Je velmi rozumná.
Na Američanku.
Víte, o co jde, Emile.
Chtějí udržet čínské spáry od našeho kobaltu.
Jistě. Americké impérium se hroutí, je barbarské.
To víme. Ale vždycky vás podporovali.
Chlácholili mě.
Ta laciná bloncka z laciné země. Pořád mě odstrkovali.
Eleno, už léta jsem váš přítel a společník.
Jste tvrdá, jste chytrá
a víte, jak je potěšit, aby dělali, co chceme.
To je vaše kouzlo.
Měsíčkový čaj, na...
Aha, jistě.
- Na... - Jo.
Tak dál. Co si opravdu myslíte, Emile?
Máte strach o svou peněženku, hamoune?
O tu vaši, Eleno.
O naši. Když chcete riskovat sankce...
- Žádné sankce nebudou. - To říkáte.
Ale uvědomte si, jsme malá země.
Jsme jako myš ve vaně. Tři prsty vody a utopíme se.
Nemusíte si rovnou klekat, ale musíte hrát jejich hru.
Rozumíte?
Nenechám do sebe kopat jako do psa, Emile.
Ale taky nechci zničit zásobovací trasy, ano?
To jste chtěl slyšet?
Ano, děkuji. Je to úleva.
Tak. A teď mi sežeňte kapustovou rolku, chlapáku.
Na co to je?
Měsíček. Probudí ti svaly.
Aha, dobře. To se nesmí vynechat.
My nejsme myši, rozumíš?
Bez obav, Herberte. Takhle se to prostě dělá.
Dnes je plná elánu, že?
Je dobře dát jí do guláše venkovskou chuť.
I kdyby jen pro parádu.
Děláte to dobře.
Chci blahopřát naším národem milovaným
pěstitelům cukrové řepy k bohaté úrodě.
A tady je, vážení.
První cukrová řepa sezony.
To je tedy důstojné.
Aplaudovat řepě.
- Tahej! - Tahám.
- Ne, pořádně zaber! - Vždyť tahám!
- Ne, ty netaháš. - Vždyť kurva tahám.
- Ne, do prdele, netaháš. - Ale tahám!
- Pořádně! - Ano.
- Vidíš? - Ano.
- Tlač proti mně. - Ano, dobře.
No tak. Zaber!
- Dělej! - Ano.
Víc!
Tak dělej!
Co se to se mnou děje?
To je dobře.
Proč jsem zvracela?
Tlačí se to ven.
A co?
Ten jed.
- Co? - Už roky to máš v sobě.
Ty sračky, tady... V tomhle...
Jak řekl ten blb Bartos. Myš ve vaně.
Nasálas to.
A musíš to vypláchnout.
Jo. Všechno musíš vypláchnout.
A odkdy myslíš, že si toho dávám málo?
No, já... Zavři oči.
Myslím, že takhle se ti to bude líbit víc, protože...
- Zavřít, zavřít. - Pofoukat.
Promiň.
Takhle budeš vypadat o něco víc sofistikovaně.
Sofistikovaně jako šlapka?
Lenny, bojím se, že na tebe moc tlačí.
Vždyť ho přece vůbec neznáme.
A když těm demonstrantům udělal tamto...
Ale Nicky. Ne.
Ne.
Líp mi už dlouho nebylo.
No dobře.
Podívej se, lásko...
Ne že bych si dělal čárky,
ale už je to skoro rok, co jsme spolu byli intimní.
Takže když je ti teď líp,
možná bychom mohli, chápeš, zase to třeba zkusit, nebo...
Dobrou, Lenny.
DISCO
Musíme se vždycky scházet tady?
Vám se tu nelíbí?
Je to tu tak malebně oplzlé.
Než začneme, pane, omlouvám se za čekání.
Vedení záznamů ve Westgate je úděsné.
Nechci se tu dlouho zdržovat, tak stručně a diskrétně.
Určitě, pane. Jo.
Řekněte mi, kdo je a co podle vás chce.
Ano. Většinou je to typický rurální patos.
O otci se nic neví, potíže ve škole,
vesměs neúspěchy a tak dále.
Ostatní mu začali ubližovat.
Spíš venkovská výchova,
drobné sebepoškozování, všechno standardní.
Než se dostaneme k jeho matce.
Aha, a co je s jeho matkou?
Tohle udělal desátník Zubak matce, když mu bylo 14.
Když se jí zeptali proč, řekla: "Nemám tušení."
Aha.
Činí pokání, narukuje, zesílí a pak znovu násilí.
Zůstane desátníkem, nikdy není povýšen.
Když dělníci na šachtě 5 začnou protestovat,
střílí jako první.
Zemře 12 horníků, jen jeho vinou.
A pak se opravdu zhroutí.
Prý málem spáchal sebevraždu.
A ona ho pak zvedla z trosek.
Kolik toho Elena ví?
Jen tu základní prověrku. Nová zjištění jsem zadržel.
Můžeme mluvit o tom, co se opravdu děje, prosím?
Ona...
Co jí zemřel otec, úplně nás vymazala.
Málem se zbláznila z mykofóbie
a teď je zase posedlá tím King Kongem.
Pozor na jazyk, hajzle.
Jen připomínám,
že dala zavřít Goinovou a Kershawa.
Kdo bude další? Celý holding?
To jsme my, všichni.
To nesmí pokračovat.
Nebo to může být jen další přechodné poblouznění.
Myslím samozřejmě platonické.
Vy ji znáte líp než my, pane.
Jak jsou naše potíže vážné?
Oni mají, nevím, nějaký vztah,
ale jestli po něm půjdete s touhle špínou,
jenom ji k němu přitlačíte.
On má bohužel pravdu.
Jestli mu chcete opravdu uškodit,
chce to něco hodně vážného a z nedávné doby.
Nechápu, jak to tady můžete vydržet.
Rozostřete si zrak. A dýchejte ústy.
Jak jinak lze projít životem?
Pořád se snaž mít ušlechtilou mysl.
- Zaber! - Zaber!
Co je?
Dobré ráno, desátníku.
Vorvaňový olej, co jsi chtěl... Na co to je?
Pro ni, na kůži.
Cos mi udělal s tou postelí?
- A co jsi udělal sobě? - Nic to není.
- To je blbost, že nic. - Tak se mnou nemluv.
Mlč, vždyť jsi k smíchu.
Vím, co jsi zač, mě nevyděsíš. Ukaž, ošetřím ti to.
Nejsem tvoje chůva.
Mého syna nech na pokoji a starej se o svoje zdraví.
Nic mi není.
Není... Jak píchlý prase.
- Co to děláš? Ty se mlátíš? - Já nevím.
Mně to nevadí.
- Ale mně to vadí. - Pomáhá mi to.
Ty se styď.
To ti nepomůže.
No tak.
Ale já musím.
Patří mi to.
Eleně o tom neříkej.
Bude ti to trvat dlouho.
Dej pozor, ke komu se přidáš.
Slečno Agnes...
Jak se máte, drahá?
Ale jo, fajn.
Něco se snad...
Ale ne, ne, všechno v pořádku.
Jsme rádi, že váš hoch je zdravý
a bez moderních farmaceutik.
Pozoruhodné, že?
Potřeboval byste něco, pane Laskine?
Bez antikonvulziv, fenytoinu.
Trocha černé ředkve a jeho epilepsie je pryč.
Zázrak.
Kancléřka je opravdu moc ráda.
A to máme rádi, když je ráda, že?
- Ano, jistě. - Ano.
Nechceme jí ukazovat ošklivou pravdu.
Ne, to nevadí.
Váš přítel vám pomohl, sehnal vám prášky.
Víme to, a nevadí.
Navzájem si pomáháme, že?
Dát kapky americkému hostu.
INSTAGRAM
V pořádku, Herberte?
Ano, Eleno.
Tebe něco trápí.
Všimla sis...
Všimla sis, že posledních pár snů bylo jiných?
Jiných, říkáš? Jak?
Maličko peprnější.
Ano. Snad trošičku ano.
A občas až... trochu hodně.
No, trochu pepře nevadí.
Je to milé.
Ano, Eleno.
Už je tu.
Miss Amerika.
Náš dobrý přítel pan Bartos.
Hodlá si nacpat kapsy.
Senátorko, vítejte. Nicholas Vernham.
Ano, těší mě. Jsem Judith.
Děkuji za přijetí.
To je tedy něco.
Děkuji.
Kancléřka vás očekává.
Ano, už jste tu.
- Vítejte. - Děkuji.
- Moc mě těší, paní kancléřko. - Ano, dobře.
Máte pohodlí? Ubytování v pořádku?
Ano, krásné. Bydlíme v Imperialu pana Bartose.
Aha, výborně.
Pěkné, ledňáčková modř.
Pokusím se ji nezakrvácet.
Pouhý žert.
Aha, no, tak si rukavice necháme.
Posadíme se.
Dobře.
Je rušno, že?
Ano, tedy...
Jen malé turné po regionu.
Ale návštěva zde má zvláštní prioritu.
Ne, myslím váš prezident. Když se sem nedostal.
Jak víte, nejsem oficiální vyslankyně Bílého domu.
Ale ujišťuji vás, že pro prezidenta je to priorita.
Jistě, jen vás škádlím.
- To můžeme, ne? - Jistě. Určitě.
Také jste údajně nahlédla do Fabanského koridoru.
Fabanský koridor je součást regionu.
Naše práce je celostní. Rádi vidíme prosperitu všude.
To nepochybně.
Tak se do toho dáme, ne?
Věřím, a prezident jistě souhlasí,
že je čas mluvit s vámi na rovinu.
Chceme vše vrátit zas na koleje.
Nakonec, během let
jsme měli velmi pevné partnerství.
Jsme vaši velcí příznivci.
Silná žena, vůdkyně, pečující o lid,
posilující občanskou společnost, vzdorující Číně a tak dále.
To máme rádi.
Byla by škoda to kvůli nedorozumění nějak pokazit.
Ano.
Podle vás jsme si v něčem nerozuměli?
Naše poslední komunikace byla poněkud strohá.
Jistě.
A proto jsme ochotni
převzít v jakémkoli problému část zodpovědnosti.
Problém?
Žádný problém není.
Ne, je tu jenom... Jak to říct... Prostě ta dohoda.
A myslím, že moje země za ty roky víc než obstála.
- Nemyslíte? - Jistě, rozumím.
Nechali jsme vás kopat v naší zemi, za almužnu.
Poskytli jsme vám palivo a vzdušný prostor
pro vaše války na Blízkém východě.
Dali jsme vám stovky spisů
o údajných ruských kyberteroristech působících v naší zemi.
Odmítli jsme Čínu a její Pás a stezku.
CIA směla provozovat tajné věznice na naší svrchované půdě.
Roky jste nám cpali svoje sračky
a my jsme je měli šťastně žrát. Když mi prominete ten výraz.
Mohu dodat, že jsme vám cpali také nějaké investice.
A byli trpěliví, když jste řešili své občanské
- a tiskové svobody, a... - Ale ne, ne.
V pořádku. Nehádáme se.
Tohle není žádná konfrontace. Jen říkáme, co je pravda.
Podívejte...
Asi jsme si to řekly.
Proto bychom rádi uvažovali o nějakém resetu.
O resetu?
Pocit větší rovnosti na cestě vpřed.
- Prezident si to údajně přeje. - Ano? Určitě?
Pošleme mu SMS?
Prezident to tak nechce.
Jak by měl ten reset vypadat?
Hlavně a především?
Přístup.
Mnohem lepší přístup vás a vašich vyslanců
k prezidentovi a finančním pákám.
Zmírnění restrikcí na export k vám.
Znovuotevření americké školy ve vašem hlavním městě.
A pomoc s něčím,
s čím jsme měli pomoci už dávno.
Vaše plné členství v NATO.
Už žádná uchazečská nejistota.
A můžeme vám pomoci s EU, se Schengenem, se vším.
Pro vás se tím všechno změní.
Rádi bychom to viděli. Chceme to vidět.
V tohle partnerství věříme.
A tak si položte otázku:
jste ochotni s námi tento krok udělat?
Nechceme podkopávat vaši autoritu v regionu.
Chceme ji posílit.
Pro nás jste vizionářka.
Proto byste se měla vrátit k projektu kobalt.
Bohužel, ty podmínky jsou nepřijatelné.
Samozřejmě.
My víme. Ale zkuste se na to podívat znovu.
- Našich lidí si musíte vážit. - A to se stane.
Musíte se cítit rovnocenní.
Tlak Číny na Evropu podle nás ohrožuje svobodu,
a proto chceme vaši stálou podporu.
A co Fabanský koridor?
Víme, že koridor je pro vás velmi důležitý, historicky.
A chcete se znovu sjednotit.
Je to velké téma, příliš velké,
dokonce i pro tuto místnost, tak...
Ale možnost jistě bude. Jednou, možná.
Napřed nám ale musíte ukázat spolehlivost.
Důvěryhodnost.
Chceme jen, abyste následovali
náš příklad upřímnosti a důslednosti
a byli trochu pružnější, jako jste bývali dřív.
Konečně, proto Spojené státy od začátku podpořily vaši kampaň,
věděli jsme, že se vám dá věřit.
Zdravím.
Promiňte. Co jsme...?
O čem jsme to...?
Bývá tu hodně dusno, když se vydýchá kyslík.
Ano, zdá se.
Neprojdeme se po paláci?
Ano? Je tu leccos k vidění.
Prohlídka? A hned?
Jistě, ano, když chcete.
Ano, chci.
Prošmejdíme to.
Tohle je Malá alexandrijská.
Tak malá zas není.
- Mnoho pokladů. - Jo.
Mondino de Liuzzi, Anathomia, první vydání.
- Moje oblíbená. - Jistě.
- Byla jste... - Lékařka.
- Ano, správně. - Ano.
Kdysi tu býval hotel.
Promiňte, cože?
Tady. Býval tu hotel.
Metropole se jmenoval.
- Než jsem ho zabavila. - Jo.
Jednou tu spala Greta Garbo.
To bych měla Američanům říct.
- Pořád je známá? - Rozhodně.
Tak to je úleva.
Teď vám ukážu hudební sál.
Promiňte, ten můj... On je...?
Bože, ano.
Je to tak matoucí, že? Bez obav, dožene nás.
V pořádku?
Ano, jistě.
- Jen myslím, že bychom měly... - Máte ráda hudbu?
Ano, hudbu mám ráda.
Hudební sál se vám bude líbit. Můj oblíbený. Jen počkejte.
Zavolám si. Hned se vrátím.
Promiňte, a vy...
Co...
Podívejte, snad se radši vrátím k ní, jestli...
Ty dveře, to není východ.
Aha.
- A některé z nich... - Ne.
Aha.
Dobře.
- Dobře. - Poslouchejte.
Tak dobře.
- Poslouchejte. - Sakra.
Tak víte, co? Asi... Musím najít toho svého...
- Vy máte strach, nebo co? - Ne. Ne.
Jaké to je něco neovládat?
Prosím.
Tady už to nikdy nebudete ovládat, rozumíte?
Řekněte jim, že jedeme na letiště.
V hotelu se nezastavíme.
Ano?
V pořádku?
Ne, Emile. Je to úplně na hovno.
Bez obav.
- Půjdu tam a promluvím s ní. - Tak jo.
Můžeme jet.
- Bylo to... - Ano.
- Tys mě slyšel, že? - Ano.
- V hlavě. - Slyšel.
- Řekla jsem ti, ať to uděláš. - Slyšel jsem tě.
A co bude teď?
A co bys chtěla, aby bylo?
Chci víc.
Když chceš víc, měla bys mít víc.
Ale pak to musíš vypláchnout.
- Ano. - Ano, ten jed.
- Vypláchnu to. - Vnitřnosti.
- Ano, všechno. - Všechny, co nám škodí.
A začít tím tlustým sráčem Bartosem.
Nacpeme jim to zlato do krku, až se udáví.
- A to my můžeme, že? - Ano, musíme.
Musíme to napravit.
V pořádku, drahá?
Ale ano.
Mělas náročný den. Chuděrko. Určitě jsi vyčerpaná.
S tím jdi do prdele.
- Prosím? - Teď se to udělá takhle.
Já tě teď vopíchám.
- Opravdu? - Ano.
Ach, ano, ano.
- Nic nedělej. Udělám to já. - Dobře. Ano.
- Tohle pryč. - Ano.
Ty máš novou hru?
Oskare?
Máš novou hru?
Oskare?
Tak jo, pojď. Spěchám. Tumáš.
- Já nechci. - Ale ano, chceš. Tumáš.
- Já to nechci. Mě to nebaví. - Musíš to sníst.
Tak jo.
To je ono. Kdyby ti nebylo dobře, řekneš mi to, ano?
Oskare, koukej na mě.
Ano. Je třeba se zeptat...
Děkuji, Agnes.
Kde je naše dítě? Hraje si s novou hračkou?
- Ano, madam. - To je dobře.
Zasloužil si menší radost. Příště ho můžete rozmazlovat vy.
- Nakonec vy jste ho vyvrhla. - Děkuji, madam.
Vyvrhla bych svoje, kdyby mi to doktoři dovolili,
ale můj děložní čípek a tak dál, chápete.
Pro mě je už nejspíš pozdě.
Pan Bartos je na cestě, madam.
Aha, dobře.
Posaďte se, pane Bartosi.
Ano, jistě.
- A co to... - Posaďte se, prosím.
Chci si popovídat o tom problému.
Aha.
O problému, paní kancléřko?
Ano, o tom problému.
Vy víte, co je to za problém, tak nám o tom problému řekněte.
No, asi byste to měla trochu specifikovat.
Nehrajte to na mě, pane.
Tady vám to nepomůže.
Nejsem vaši akcionáři. Ani vaši američtí klienti.
Nejsem váš obchodní partner.
Jsem duch vašeho svědomí.
Myslíte, že náš těší
ta trapná pozice, do které jste nás dostal?
Paní kancléřko...
Vy jste nejbohatší člověk v zemi, že?
Je to tak?
A přitom... Ale, co to vidím?
Neplacené mzdy ve třech kobaltových dolech.
Neplacení úředních poplatků.
Zprávy o korupci při získávání státních licencí.
Ne, na ně se nedívejte.
Přece si povídáme jenom my dva, že?
Promiňte. Nevím o žádném...
Žádném čem? Nevíte, co se děje ve vašich firmách?
Ne, jistě, že vím...
- A odkud máte ta čísla? - Vždyť jsou tady.
Zrovna je čtu.
Chcete se podívat?
U nás není místo pro termity, ale vůbec.
Takže provinilci z vaší firmy budou uvězněni,
ale vy, pane, vy jste možná ještě horší.
Protože se vám to děje pod nosem a nic proti tomu neděláte.
Tak co s vámi máme udělat?
- Rád bych vysvětlil... - Takže se neomluvíte.
Ale jistě.
Ano.
Omlouvám se vám, paní kancléřko.
Mně ne, troubo.
Omluvte se mému lidu.
Aha, ano, pardon. Omlouvám se také jim.
A proč jim neřeknete, co jste naposledy řekl mně?
Co myslíte?
Na slavnosti cukrovky.
Před skleníkem.
První cukrovka sezóny.
- Nevzpomínám si. - Ale ano.
Ano, vzpomínáte.
Jistě si na to vzpomenete.
Řekl jste, ať kleknu před USA,
pomůžu jejich impériu
a prostě se hezky sunu do pekla.
- Nebo to není pravda? - Ne, ne, to bylo...
Tak jsem to přece vůbec nemyslel.
- Myslíte si, že jsem hluchá? - Ne.
Mohu jen opakovat, že mě to upřímně mrzí.
Americkou rakovinu necháte, ať nám vyžírá morek.
Miliony lidí trpí kvůli vaší hamižnosti.
Styďte se, pane.
Ale ne, ne.
Zůstanete tady.
A ten svůj binec uklidíte.
Začněte těmi židlemi.
Panebože.
Chudák Emil.
Mysleme i na toho 16letého Lotyše,
co ho bude večer kouřit.
Když jde Elena po Bartosovi, pak...
... půjde po nás všech.
Po celém holdingu.
Je to hon na medvědy.
Nevím.
Co když je to jen divadlo?
- Je to doopravdy? - Když miliardář uklízí židle?
ZDISKREDITOVANÝ PŘEDSEDA VŠE PŘIZNAL
Barmane, trochu soukromí, prosím.
A vypněte tu televizi.
Dobré odpoledne, pane.
Rozkošné sakra odpoledne i vám.
Nepěkné představení, i když madam docela chápu.
Takové pokárání potřeboval.
Pane Laskine, prosím.
Hned to bude.
Udělal jsem sestřih relevantních událostí.
Něco zajímavého?
Domnívám se, že vás to velice upoutá.
Ano, Eleno.
Ano.
Tak mluv.
Poslouchám.
Řekni mi, co chceš. Já to udělám.
To...
To je otřesné.
Skandální.
V tomto žánru je toho víc.
A nic lepšího nemáte?
Vždyť si jenom honí v budoáru.
Pane, je to ukázka charakteru, jeho způsobů.
To ale s Elenou nehne.
Vy jste to nepochopili.
A jak to podle vás máme udělat?
O čem tady opravdu mluvíme?
O její bezpečnosti. A? Její spokojenosti.
Co se tu tenhle objevil, je má žena spokojenější.
Dá se říct, že ji to vzpružilo.
Ve smyslu, že...
Co? Ne, nevadí. Radši to nechci vědět.
Co jsme dělali, když navrhla přestavbu?
Nebo když byla posedlá Karlem Velikým?
Nebo třeba vloni v létě? Ta záležitost s...
Jak se jmenoval? Ten druhý idiot?
- Sebastian. - Sebastian.
Víme, že Elena má ráda dobrý příběh.
Než ji to opustí, a pak?
Pak jde dál.
Jde dál.
Čím dřív urychlíte jeho vzestup, tím dřív ztratí její přízeň.
Chce to dobrý příběh.
Dobrý příběh.
Ano, nějaká iniciativa. Veřejné práce, granty, něco takového.
Ve Westgate by řekli:
"Stav, jak chceš vysoko, ale začít musíš vždy na zemi."
Pěkné. To se mi líbí.
Co je?
Aha, ano.
- Miláčku, můžeš nás chvíli nechat? - Jistě.
Tohle by asi mělo být důležité.
- To je, madam. - Ano, je.
- Pana Laskina slyším, pane Schiffe. - Promiňte, madam.
Nechci být držena mimo dění.
Omlouváme se, madam,
ale chtěli jsme v tom mít jistotu.
Sedněte.
Madam...
Máme překvapivé informace týkající se desátníka Zubaka.
Při prověrce desátníkovy minulosti
jsem nařídil krevní rozbor.
Genetiku.
A analýza konečně přinesla závěr.
Všichni známe jeden příběh, legendu o střední Evropě.
Příběh tří bratrů.
Jeden šel na východ do Ruska, jeden na sever do Polska
a jeden se usadil na jihu.
- Ten příběh znáte, madam? - Ano.
A my, v naší zemi, věříme, že byl ještě čtvrtý bratr.
Ten šel na západ a usadil se v nové vlasti.
Jeden z našich velkých národních mýtů.
Ale badatelé ze státní univerzity
prozkoumali desátníkovy genetické vzorky.
A podle jejich názoru, madam, to není mýtus.
Soudí, že desátník Zubak může sdílet
přímou chromozomální linii s prvním osadníkem na naší půdě.
Se Zakladatelem.
- Zakladatel, madam. - Zakladatel.
Madam, nejsem genetik a věrohodnost nemohu potvrdit.
Nikdo z nás není genetik, madam.
Ale jsem nakloněn přijmout odborný názor
špičkových expertů našeho národa.
Pan Schiff i já jsme nakloněni stejně.
A nějaká data to podporují?
Je jich hojnost, madam.
- Ráda bych je viděla, prosím. - Jistě.
Doufali jsme, že vaše medicínské znalosti
můžeme využít k nezávislému ověření.
Ale jestli tato data ověříte,
může mít tento objev obrovský historický význam.
Můžete si připomenout loňský výzkum
ukazující na vaše genetické spojení s Karlem Velikým.
Ano. Nemohla jsem to prokázat s úplnou jistotou, ale...
Ale bylo to v přijatelných hranicích pravděpodobnosti.
To ano.
Domnívala jsem se, ano.
Madam...
Krev Karla Velikého a krev Zakladatelova?
To je přece osudové spojení celé střední Evropy.
Je to zajímavá hypotéza k ověření.
Ohromující úspěch historiografie, madam.
Snad mohu dodat,
že někteří v paláci o desátníkovi pochybovali.
Ale my tři jsme víc než šťastni,
že jsme jim prokázali omyl.
Děkuji, pánové.
Jistě, madam.
Dali jste nám důvod k přemýšlení.
Mí drazí.
V dětství nám říkali, že naši předkové byli voříšci.
Oslíci od Dunaje.
Odpadek evropských dějin.
Ale byla to lež.
Vykonala jsem nový výzkum, jenž dokázal,
že naše krev pochází z tepen samotného Zakladatele.
Zakladatel není mýtus.
Není, jeden z jeho přímých potomků žije mezi námi.
Jo, fajn.
A pod jeho vedením
se můžeme znovu ujmout vlastního osudu
jako byvší a budoucí vládci našeho milovaného kouta Evropy.
České titulky Vladimír Fuksa Iyuno 2024
Překlad: Vladimir Fuksa