TO MÅNEDER SENERE ...
Det har ikke fået nok. Det skulle have fået to-tre minutter mere.
Tænd op for mig, kom så! Skynd dig!
Fart på.
Alain, hvad har jeg sagt? Hvad?
Tre forskellige jordtyper fra tre forskellige lokale økosystemer.
Det bad korporalen om. Sådan skal det se ud.
Hørte du det? Jeg skal bruge mere.
Jøsses. Kan vi ikke bare give hende nogle blinier?
Jo, hvis du ønsker, at Hittebarnet skal spille marimba på dine kugler.
Jeg kan ikke blive ved med at klæde mig som en bonde -
og servere hundeæde, mens bøllerne laver en koloskopi på mig med øjnene.
Op med humøret, Malcolm. Du bliver måske fyret ved frokosttid.
Løft armene.
- Ja, det kilder. - Ja.
- Det kan jeg altså mærke. - Det er meningen.
Det er skønt.
Hallo!
Hvad er det? Det er jo ikke kogt.
Nej. Sauteret i smør.
Har du lort i ørerne?
Jeg sagde kogt og saltet. Tag det med ud.
Tag det nu ud, det fornemme franske pis.
Den sprøde har lidt bid, ikke?
Jeg ved godt, at jeg gentager mig selv, men er det sikkert at spise?
Det kan ikke være særlig nærende.
Det er sundt. Vi plejede at spise den slags, når vi ikke havde andet.
Jamen det har vi jo nu. Vi har faktisk ret meget andet.
Det er præcis dit problem, min ven.
- Jeg er ikke din ven ... - Nej, nej.
Hold nu op, Nicky. Vi stoler på Herberts medicin, ikke?
Den kurerede os trods alt for skimmelsvamp.
Vi gennemgår flere nedskæringer senere, ikke?
Jo. Den store udrensning i idiothæren.
Hvad det angår, er der en vis nervøsitet at spore hos personalet.
Disse fyringer eller veer, eller hvad du nu kalder det.
Det er lidt brutalt.
Godt.
Ikke så godt for moralen, vel?
Beklager, Nicky, men vi kan ikke have dødvægt på lønningslisten.
Vi har brug for en strømlinet operation. Ingen babyfedt.
Og ingen igler.
Lenny, jeg har de regnskaber, du skal gennemgå. Det der.
Hvilket?
Det ved du godt, min elskede.
Belize-fonden.
Nej, senere. Ikke? Nu skal jeg forberede fars fødselsdag.
Du kan godt selv klare ministermødet, ikke?
Selvfølgelig.
Hvornår har du tænkt dig at sige noget?
Hvorfor er du klædt som en fin gedehyrde?
Jeg aner ikke, hvad du mener.
Du store, Victor.
Du siger da ikke, du er blevet landlig for at behage ham?
Bestemt ikke.
Prøver du at undgå at få sparket?
Hvorfor viser du ikke korporalen dit importerede silkeundertøj?
Hvad, hr. Pløjemand? Lad os se, hvad han siger til det.
De ser godt ud, korporal.
Jeg leder mødet i dag.
- Jeg håber, kansleren har det godt. - Hun har det fint.
Javel. Jamen det var godt at høre, korporal.
Vi har faktisk en lille gave til Dem.
Det er et juvelbesat frankisk sværd -
i stil med det, historikere mener, Hittebarnet selv havde ...
- Jeg har ikke brug for et skide sværd. - Naturligvis.
Nå ...
Kansler Vernham bad mig læse det her for jer.
"Korporal Zubak og jeg har i fællesskab vedtaget en reformpakke -
i overensstemmelse med vores politik om at forbedre arbejderfamiliernes liv."
"Grådighed og udenlandske penge skal fjernes fra vores nationale karakter."
"Vi vil også indføre en ny politik:"
"Storstilet overførsel af privat ejendom -
fra den jordejende elite til arbejderklassen."
"Vi må iværksætte disse omfattende reformer så hurtigt som muligt."
Godt klaret, korporal.
Det er altså en jordreform?
Det sagde jeg jo lige.
De er naturligvis klar over risikoen ved jordreformer?
Økonomisk nedgang og fødevaremangel?
Har De læst op på Deres sydafrikanske historie?
Jeg sagde, vi gennemfører det.
Så ser vi på det, når kansleren har sagt god for det.
Det har hun. Jeg har sgu da lige læst det op.
Ja, ja. Jeg mente bare hendes officielle indvilligelse.
Du begynder at planlægge det nu, fordi jeg siger det. Er du med?
Ja. Ja, selvfølgelig. Naturligvis. Undskyld, hvis jeg...
Husker du, hvad der skete med Emil Bartos?
- Ja ... - Det var kun begyndelsen.
Godt, korporal. Tak. Vi går i gang med det hele.
Kære venner, hil Hittebarnets arving.
EUROPA
Mine kæreste, fra toppen af vore stolte bjergtoppe -
hen over sukkerroemarker i blomst hører vi vores forfædres sang.
De kalder os hjem -
til de værdier og traditioner, vi engang satte så højt.
Og i deres enkle glæde og visdom -
opdager vi den hellige og selvindlysende sandhed:
Dette elskede land må tilhøre jer.
Så jeg vil meget snart tilvejebringe det -
den tidligere kansler Edward Keplinger ikke kunne:
En omfattende jordreform.
Jeg vil tage det tilbage, de djævelske oligarker stjal fra jer -
og udrydde fattigdommen på landet for evigt.
Aldrig mere skal jeres arbejde negligeres.
Aldrig mere skal vores drøm fornægtes.
Klip. Var det godt?
- Perfekt. - Er du sikker?
Det var ikke for højstemt?
Skønt. Skønt, frue.
Vi må tale om budgettet.
Det kan kræve en andel af holdingselskabet.
Nej, det holder vi adskilt. Tak, hr. Singer. Herbert?
Det er skidegodt, ikke? Ligesom i vores drøm, ikke?
Åh, ja. Præcis som i drømmen. Ja.
Jordreform. Store ord. Spændende.
Jeg vil sende amerikanerne en tanke. De bliver rasende over det.
Nej, Elena. Dem tænker vi ikke på mere, vel?
De er væk nu. Det er kun os og vores folk lige her.
Selvfølgelig. Jeg laver bare sjov.
Frue.
Nå, der er du, min elskede.
De kom med din te. Skal jeg skænke os noget?
Jeg har tænkt over noget, Lenny.
Den vinder virkelig genklang, den jordreform.
Ja, det tror jeg.
Det er så Robin Hood-agtigt.
- Du kan godt se problemet, ikke? - Problemet?
Du kan ikke være Robin Hood og konge på samme tid.
Holdingselskabet, Lenny.
Jeg kan godt klare begge dele.
Nej, du kan ikke give landet noget tilbage -
mens du gemmer halvdelen i din taske.
Vi skummer lidt af fløden. Det gør ikke noget.
Det er mere end lidt fløde, skat.
Hun mener ikke reformer i nogen grundlæggende forstand, vel?
Hun er ligeglad med, hvad hun mener.
Hun ville ruinere landet, hvis den krigeriske bøffel bad hende om det.
Det var jo vores plan at ophøje ham.
Ja, men ikke gøre ham til Herbert den Grusomme.
Det er på grund af ham, at vores koboltminer ligger i dvale.
På grund af ham skrumper vores BNP som en lukkemuskel.
Han har fået den amerikanske pengemaskine til at finde grønnere græsgange.
Hun mister interessen. Det gør hun altid.
- Hvad hvis det ikke sker denne gang? - Jeg arbejder på sagen.
Frue, som De bad om, har jeg sammensat en rapport -
om amerikanske mediestrømninger og efterretningssnak.
Det dominerende emne er selvfølgelig fortsat Taiwan.
Spændingerne eskalerer -
og USA's udenrigsministerium forsøger at engagere Kina ...
Nej, lad os starte med Europa.
Naturligvis.
VI har set øget fokus på Tysklands problematiske markeder ...
Nej. Tættere på os.
Tættere end Tyskland. Ja.
USA ser stadig på investeringsmuligheder i Faban-korridoren.
Vores aktiver i regionen overvåger ...
Men slet intet om os? Ingen morsomheder om ...
Åh, hvad er det, hende mokken fra Kansas hedder? Senator Holt.
Frue, jeg vil sige, at den nye isolationistiske politik -
udtænkt af korporal Zubak og Dem selv lader til at være lykkedes.
De og Deres regering optræder minimalt i de amerikanske medier på det seneste.
Det lader til, de er kommet videre.
Det var selvfølgelig det, De ønskede.
Ja. Ja. Det var det jo.
Døren.
Tillykke med næsten-fødselsdagen, far.
Vorherre til hest! Du skulle se dig selv. Majet ud som en hollandsk luder.
Her. De er lige så døde som dig. Meget til fælles, meget at tale om.
Vi har været meget landlige her. Du vil hade det. Bare ærgerligt.
Se ikke sådan på mig. Jeg har det fint. Jeg har det faktisk fantastisk.
Jeg har bare ikke sovet så godt. Det er alt.
Det er tilfældigvis en fantastisk ide med en jordreform.
Ja. Det er ikke svagt eller kedeligt.
Du tager fejl.
Bare fordi det ikke er stort nok til dig.
Du og dine vildfarelser om indlemmelse af Faban.
Vrangforestillinger.
Det er den virkelige verden, far. Bliv nu voksen.
Du tager også fejl af Herbert.
Ja.
Jeg har fuld kontrol over situationen. Det har jeg.
Hvad er der galt?
Føler du dig truet?
Fordi han er en rigtig mand?
Du er en udtørret fårekylling med små kugler.
Er du jaloux?
Er det derfor, du prøver at drive mig til vanvid ligesom mor? Det virker ikke.
Jeg er vaccineret mod dig. Jeg spytter dig ud.
Jeg afviser dig! Jeg afviser dig, fordi du er ynkelig!
Nej, undskyld. Undskyld.
Lad os nu bare glemme det.
Jeg vil ikke ødelægge din store dag i morgen. Undskyld.
Undskyld, far.
Varm op, Elena.
- Kom nu! - Ja, ja.
Skuldrene tilbage.
Kom så, fra hofterne. Her. Her.
Hvad er der?
Ikke noget. Jeg har det fint. Jeg er bare lidt træt.
- Det er ikke noget. - Lidt træt?
Jeg talte bare med min far tidligere.
Jeg tænkte bare ...
Er en jordreform det rette? Er det nu også, hvad vi har brug for?
Nej, det er det jo. Det tror jeg også.
Ja, jeg vil bare ikke have, at rebet bliver slapt.
Nej, jeg tror, det vil fungere.
Ja. Jeg kan lide det.
Nej, hvad laver du? Jamen hvad ...
- Kom her. - Hvad?
Kom her og læg dig på gulvet.
- Ned ved siden af ventilationsskakten! - Min hånd! Det gør ondt.
Kom nu. Helt hen til den. Kom nu, træk vejret.
- Kom nu, indånd din skide gift! - Jeg kan ikke!
- Kom nu! - Nej, jeg kan ikke! Undskyld.
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke.
Elena, du kan ikke, fordi du ikke er helbredt.
Du er stadig syg i hovedet.
Giften sidder ikke i disse vægge. Den er i dig. Ud med den.
Luk det ud. Fortæl mig alt.
Hvad skjuler du? Fortæl mig alt.
Du godeste. Alt?
Det ved jeg sgu da ikke. Hvor skal jeg begynde?
Det er overalt. Der er ... Ja, ja.
Hemmelige fonde i Belize, statsbanken, holdingselskabet.
En milliard eller mere i mit eller Nickys navn gennem vores partnere.
Tusinder og atter tusinder, enorme summer -
stjålet fra lokale forretninger, gårde og pensionsfonde.
Noget lort, jeg aldrig kan gøre godt igen.
Jeg har lavet sådan et forbandet rod. Undskyld.
- Nej, der. - Av, det gør ondt.
Poesi har altid været hjerteblodet i ethvert blomstrende civilsamfund -
og med vores regerings velsignede hjælp skal disse poesicentre være kilder -
hvorfra vores nationale ånd kan drikke, hvis jeg må sige det poetisk.
Hvad er der?
- Hvad fanden skete der? - Hun har det fint.
- Elena, hvad skete der? - Tak, skat. Jeg har det fint.
Det er latterligt. Vi trænede, og jeg overdrev.
Det er uacceptabelt, korporal! Du kan ikke presse hende sådan.
Hun har ikke spist ordentligt.
Hun spiser godt for første gang i sit liv.
Jeg har det fint. Jeg gled bare.
Det er gulvet i gymnastiksalen, Nicky. Det er glat som en delfins ryg.
Hent Agnes. Vi giver kansleren en ordentlig middag.
- Nej, De gør ikke. - Hør her, korporal.
Jeg har været meget tålmodig med Deres proces de sidste par måneder -
og jeg mener, vi har tilpasset os hinanden -
så gnidningsfrit, som man kan forvente under omstændighederne.
Nu er min kones helbred og lykke dog bragt i fare.
Hun er glad og sund. Den eneste, der ikke er det, er dig.
Hvabehar?
Hold nu op, I to.
Hvis jeg mangler energi, er det, fordi jeg ikke sover.
Sover ikke? Du er en huskat på opium, skat.
Hun sover ikke godt.
Det er sandt. Du ligger så uroligt, Nicky.
Du får spasmer i søvne.
Hvordan kan jeg sove, når fødder går på dig?
Hvorfor sagde du ikke noget?
Undskyld. Vi har bare haft en lille snak, og ...
Måske burde du og jeg prøve en nat hver for sig.
Hvad mener du?
Jeg skal bare i balance igen, Nicky.
Jeg er ikke med. Er det kun i aften?
Ja. Ja, bare i aften. Bare en nat eller to.
- Er det din eller hans ide? - Det er vores ide.
Det er Herberts forslag, og jeg er enig.
- Goddag, frue, hvad kan jeg hjælpe med? - Hej, Agnes.
Vil du gerne vide, hvordan du kan hjælpe?
Ja tak, korporal.
Jeg vil gerne hænge dig ud ad vinduet ved dine ankler!
Du milde.
Hvad er det, der bekymrer Dem?
Elena var døden nær på den skøjtebane i træningslokalet.
- Herbert ... - Det er helt i orden, frue.
Korporal, jeg kan forsikre Dem om, at gymnastiksalen ...
... som det er tilfældet for hver en tomme af dette palads -
er blevet vedligeholdt efter den standard, vi altid har brugt.
Det vil sige den højeste.
Gør du hende fortræd igen, sender vi dig til zoo som madding for løverne.
Er du med?
Ja, korporal. Jeg tror, vi forstår hinanden ret godt.
- Lader du bare det ske? - Ud!
I guder, ud med jer alle sammen. Jeg vil tidligt i seng.
TILLYKKE MED FØDSELSDAGEN, JOSEPH PETER VERNHAM
Godt, alle sammen. Kig op.
Kig op. Godmorgen.
Kansleren og korporal Zubak har bedt om, at menuen til Josephs fødselsdag -
også omfatter bondemad med en gennemført og streng ernæringsprofil.
- Helt ærligt ... - Jeg kondolerer med jeres piskeris.
Lad det stå i to-tre minutter.
Kom nu, endnu mere. Kom så.
Jeg har næsten ikke flere piller til Oskar.
Jeg kan ikke.
Peter, jeg har brug for dem.
Afviger jeg fra de nye medicinske regler, sidder jeg bag tremmer inden aften.
Beklager.
Sådan. Eller mere sådan her?
Nej, lidt til højre.
- Nå, ja. Sådan her? - Hold op. Hold op.
Det var bare for sjov.
Gør dit håndled stadig ondt?
Lidt.
Vores ven Diazepam vil lindre smerten.
Nej, Nicky. Herbert har givet mig en eller anden tinktur.
Virker den?
Hold op.
Jeg venter nedenunder.
Hvem fanden er alle de mennesker?
Jeg tænkte, du skulle holde fest med rigtige mennesker -
og ikke en masse smarte røvhuller -
så jeg tillod mig at invitere nogle af vores folk fra landet.
- Det er en stor mulighed. - Mulighed?
Ja, for at fortælle dem det.
- Fortælle dem hvad? - Det, du sagde om pengene.
- Fortælle dem det? - Ja. Du behøver ikke gå i detaljer.
Bare sig, at du begik fejl, at du tog noget fra dem. Let din samvittighed.
- Nej, nej, nej. Det tror jeg ikke. - Hvorfor ikke?
Det er ikke lige den rette anledning.
Er det vel? Det er mere en fejring.
- Elena ... - Lad os sætte os.
Velkommen. Jeg er så glad for, at I er her.
I er nemlig det ægte folk.
Det ville min far have ønsket.
Ja, fødselsdagsbarn, du bliver 83 i dag. Tillykke.
Far, du og jeg ved begge, at du stadig er her hos mig.
Så tillykke med fødselsdagen til far og ... mange flere.
Og tusind tak, alle sammen, fordi I er kommet.
Goddag, alle sammen.
Nu er jeg ikke taler, men ...
Mit folk har en skål.
"I kan bygge så højt, I vil -
men I bygger det af vores jord!"
Af vores jord!
Vores jord! Og jeg vil gerne tilføje ... Undskyld, vi vil gerne tilføje -
at vi er meget kede af alt det, der er blevet taget fra jer.
Jeres jord! Jeres hjem! Jeres penge!
Tillykke, far.
Jeg ved godt, jeg sagde noget i går, der ikke var særlig sødt.
- Og jeg ville bare ... - Hold din kæft!
- Undskyld, jeg... - Og hold op med at undskylde.
Det skal jeg nok.
Svinene kalder dig måske kansler, men jeg ved, hvem du virkelig er.
Fortæl mig, hvem jeg virkelig er.
En uduelig politisk hore uden principper.
En komisk figur uden visioner, nem at styre.
Kun bryster og ingen rygrad. Ligesom din mor.
Ja. Det ved jeg godt.
Kan du ikke tale ordentligt?
Hold op med at sige det. Jeg prøver jo, far.
Du lægger dig altid ned og finder dig i det, ikke?
Derfor elskede amerikanerne dig.
Vil du også finde dig i ham?
Han får dig til at sutte hans pik, ikke?
Svar, din grimme kælling.
Ynkeligt.
Hør på mig.
Vær dristig.
For en gangs skyld i dit tomme liv må du gribe historiens kappe.
Ja. Jeg skal nok prøve. Det lover jeg, far.
Jeg skal til et planlægningsmøde om jordreformen bagefter.
- Jeg orienterer dig bare senere, ikke? - Jeg tror, jeg deltager i mødet i dag.
Agnes, vil du bede hr. Laskin om at give dem besked?
- Javel, frue. - Tak.
Så er det nu. Spænd sikkerhedsbæltet, frikneppere.
Jeg tror, jeg har ændret mening. Ja.
Jeg tror måske, det ville være en fantastisk ide.
Ih ja. Omfordel ejendomme, ødelæg økonomien, tøm butikkerne.
Hvidt Zimbabwe, her kommer vi.
Hvis man nu havde et sommerhus ved Obersøen ...
Det ville man vel ikke omfordele, vel?
Fru kansler, korporal Zubak. Godt, I begge kunne komme.
Bestemt. Vi har forberedt et planlægningsreferat -
for lanceringen af det, vi mener skal hedde -
Vernhams Landbrugsreform og Udviklingsprogram.
Hvis De lige ser på planlægningspakkerne, tænkte vi, at vi kunne starte -
med sektion et: Gårdekspropriering.
Det er tilpasset vores nuværende budget.
Minister Singer, det er ikke der, jeg vil begynde.
Glimrende, frue. Hvor vil De begynde?
Med selve jorden.
- Javel. Angående ... - At sikre den.
Sikre den?
Man må jo sikre jorden, før man kan reformere den.
Naturligvis, frue, og det betyder konkret ...
Første prioritet er at beskytte vort folks sikkerhed og autonomi -
og en genforening med vore Faban-brødre er -
den eneste måde at sikre vor suverænitet på.
Genforening?
Mon ikke det vil afføde lidt snak i korridorerne -
hos vores amerikanske venner, hr. Laskin?
Jeg håber ikke, mine rapporter og råd har inspireret til dette.
Nej, nej, slet ikke, men mon ikke dit job snart bliver ret interessant?
- Hvad skal vi ... - Det er stadig planen.
Vi skal tage det tilbage, der er stjålet.
Det ville være umuligt -
uden forudgående genforening med Faban-korridoren, ikke?
Godt. Det er renere sådan. Det er faktisk den eneste måde.
Frue, hvis De virkelig foreslår annektering af Faban-korridoren -
må jeg råde til ekstrem forsigtighed.
Der findes ingen beredskabsplan. Vi ville skulle improvisere invasionen.
Ingen ved, hvordan NATO vil reagere -
og hvis sikkerhedsstyrkerne i Faban-zonen gør modstand -
bliver det et blodbad.
Hr. Laskin, ingen foreslår da en invasion.
Det er et udtryk for fred og kærlighed over for vores landsmænd derovre.
- Jamen ... - Fremad, mine venner.
Lad os prøve at mobilisere sidst på ugen? Det lyder rimeligt, ikke?
Og Herbert, vi bør sende dig derud.
Du kan få en ny titel. Noget i stil med "Fabans frihedskaptajn".
Noget i den stil. Noget sjovt og kækt.
Ja? Godt.
Mine kæreste -
endelig har vi nået den hellige stund, da vore drømme går i opfyldelse.
KANSLER BEKENDTGØR GENFORENING MED FABAN-KORRIDOR
Regnskabets time er kommet for alle -
der har ønsket Fabans selvbestemmelse.
Jeg har sendt topfolk ud, herunder nyudnævnte frihedskommandør Zubak -
for at sikre, at vore gamle lande generobres med stor forsigtighed.
Kansler Vernhams styre har efterstræbt -
disse 2.100 kvadratkilometer etniske bjergområder i årevis.
Vernhams regime har omhyggeligt beskrevet aktionen -
som en lovlig indlemmelse.
Vernhams trodsige kovending ...
Men billederne af umærkede køretøjer, der ruller ind på fabansk territorium -
taler deres tydelige sprog.
Det har alle besættelsens kendetegn.
Det er ikke en besættelse, kære venner.
Netop nu stemmer Fabans parlament enstemmigt for genforeningen.
Blot 12 dage efter, at Vernham gik ulovligt ind i Faban-korridoren -
er Fabans lovgivere blevet truet med pistol til -
at godkende indlemmelsen, og det gør det officielt.
Det Hvide Hus reagerede hurtigt i dag og kaldte invasionen -
et tragisk angreb på Fabans selvbestemmelse -
og en hån mod NATO's fredsbevarende indsats.
Udviklingen i Faban-korridoren i denne uge -
understreger vigtigheden af vores transatlantiske partnerskaber.
Kansler Vernham kalder det en genforening -
men vi kender sandheden.
Hun har annekteret landet ulovligt, og det får konsekvenser.
Kansler Vernhams drøm om at genvinde kontrollen over Faban-korridoren -
er endelig blevet til virkelighed.
De fleste er enige i, at en genforening med vores fabanske brødre og søstre -
er grund til fejring -
men hvad bliver den langsigtede økonomiske virkning?
Sæt jer endelig.
Godt at se jer. Godmorgen.
Fru kansler, er sidste uges militæraktion i Faban ...
Militæraktion? Nej. Lad os ikke bruge de ord.
Der er ikke affyret et eneste skud i Faban-korridoren -
og der er ingen omkomne.
Fru kansler, i hvor høj grad bryder genforeningen med internationale aftaler?
De aftaler, du henviser til, er arkaiske og derfor ikke lovlige.
Vi opfylder bare vores drøm.
Vores drøm om et nyt Europa uden grænser og uden ondskab.
Jeg kan forsikre jer om, at vores handlinger er fuldt lovlige.
- Hvem er den næste? - Fru kansler?
Har De overvejet alle mulige risici?
Økonomiske sanktioner? Et muligt visumforbud?
Spurgte du USA, om de overvejede risiciene ved deres handlinger -
i Afghanistan, Irak, Yemen, Libyen, Indonesien, Centralamerika -
ja, alle verdenshjørner?
Handlinger med store menneskelige omkostninger -
uden FN-sanktioner overhovedet?
Spurgte du dem om det? Det tvivler jeg på.
Aktiemarkedet er faldet drastisk, og vekselkursen er historisk lav.
Ja. Penge foretrækker ro. Lige nu er der larm.
Vores tidligere venner på den anden side af Atlanten er ansvarlige for den larm.
Når de falder til ro, gør markederne det også.
- Jamen... - Det er ikke en samtale.
Lad mig tale ud. Venner ...
Nogle gange må man vælge den sværeste vej.
Det har jeg gjort, og jeg har gjort det i frihedens navn.
- Fru kansler? - Tak.
Fru kansler?
Hvad har vi her?
Jeg præsenterer en hjørnesten fra Den Hellige Treenigheds kloster.
Det er det åndelige hjemsted for vores brødre i Faban.
Simple bønder kæmpede engang for at få relikviet tilbage fra eliten.
Ligesom i vores drøm, Elena.
Det er ... Det er meget fint.
Mange tak.
Elena, så snart vi kan, bør vi begynde på resten.
Resten?
Resten af vores drøm. Jordreformen.
Åh, ja. Ja, ja.
Det er klart. Vi må give jordreformen den bedste chance for succes.
- Hvornår? - Når Faban-turbulensen har lagt sig.
Budgettet vægtes anderledes.
Der må sendes betydelig hjælp til Faban-korridoren.
Resten af vores midler bør vi lægge til side, hvis handlingen får følger.
Hvornår går vores drøm så i opfyldelse?
Det er jo vores drøm.
Resten af den budgetterer vi til næste år.
- Eller året efter. - Året efter?
Vi må ikke være uforsigtige. Dertil er jordreformen for vigtig.
Puha ...
Hvad fanden vil du?
- Jeg skulle give dig det her. - Hvad er det?
Det tøj, hun vil have dig til at tage på til festmiddagen i aften.
- Du skal se godt ud til Fabans sejrsfest. - Jeg skal ikke stadses op.
Det er hendes ønske, korporal.
Hold op med at kalde mig det.
Skal jeg hjælpe dig?
Det går nok. Jeg har nogle ekstra undertrøjer med til dig.
Hvorfor er du sød ved mig? Det er dumt.
Jeg gør bare mit dumme arbejde.
- Hil den erobrende helt. - Ih, ja.
De smiler.
Hele den vestlige verden vil svinekneppe os med sanktioner -
og De smiler.
Jeg føler den samme stress som dig -
men vores plan om at sætte korporalen ud af spillet virkede.
Planen var at vende tilbage til det, der var før.
Det her er ikke som før.
Med mit hoved ved jeg, du har ret -
men jeg må indrømme, at mit hjerte skælver let.
Jeg tror, De vil opdage, at vores økonomiske nedgang -
vejer tungere end Deres kærlighedsliv.
Tror du ikke, vi kan overvinde sanktionerne med vores nye plan C?
Nå, ja. Kina.
En kold og hjerteløs superkraft, der vil løse alle vores problemer.
Tænk nu glade tanker, Laskin. Det er tid til at danse aftenen væk.
Jeg er vild med tøjet, korporal.
Husk nu, at hvis du får det dårligt, så kommer du hen til mig, ikke?
Smil, min skat.
Sæt dig her hos mig, ikke? Det er godt.
Kan jeg forvente, at folk griner på min bekostning?
Måske en smule.
- Hvad laver han her? - Skål, min skat.
Godaften!
Godaften, godaften, godaften!
Og velkommen, alle sammen, til heltebanketten!
I aften fejrer vi vores hjemvendte helte -
og den lykkelige genforening med vores Faban-brødre!
Så spørgsmålet er: Er I klar til at feste?
Ja!
Jeg ville holde øje med den flaske Bordeaux, frue.
NATO snupper den måske i pausen.
Sikke I har gjort jer fine til i aften. I ser fantastiske ud.
Hvem har vi hernede? Det er Emil Bartos.
Han ser ud til at være i selskab med sit barnebarn.
Hvor gammel er hun, om jeg må spørge?
Hun ser ud til at være lige så tilfreds med en is og en tur på en pony.
Men tænk på, hvordan stakkels gamle Keplinger har det lige nu.
I ved, at han ser med, folkens, deroppe i sit palæ i bjergene.
Han græder ned i sin Chardonnay.
Tja, tidligere kansler, selvfølgelig hader du genforening.
Det forstod vi efter dine første to skilsmisser.
Men lad os lige tænke over, hvad der sker her i landet uden for disse fire mure.
Et meningsløst, unødvendigt, ødselt foretagende -
der vil trække ud i årevis.
Jeg taler selvfølgelig om de nationale poesicentre.
Uha, uha. Hr. Vernham ser ikke tilfreds ud.
Det var da en uskyldig vits.
Hvis De ikke kan lide det, kan De måske skrive et digt om det.
Fru kansler? Hr. Bartos vil gerne diskutere Kina-papiret.
Senere.
Kalder dr. Freud. Kanslerens mand. Men det er tydeligt, hvem der har bukserne på.
Hvad fanden er Kina-papiret?
Det er nok der, hvor Kina diskuteres.
Lad os høre fra jer i specialstyrkerne! Luftvåbnet! Sikkerhedstjenesten!
Nicholas, jeg har noget til dig.
Jeg ved ikke, om du stadig modtager bidrag til digtkonkurrencen?
Tak, tak. Det lyder sådan her:
"Engang var en mand så fantastisk -
at hans job var meget elastisk."
"Han levede som en zar -
og hev i sin pik, den nar."
"Bedstefar var Hittebarnet!" lød det bombastisk.
Oskar. Det skal nok gå. Træk vejret dybt.
- Skrid. - Jeg prøver at hjælpe.
Den chance er forpasset. Skrid.
Det skal nok gå. Mor er her.
Lad nu være. Det var for sjov.
- Det var bare for sjov. - Det var sørme også morsomt.
Glem ikke i bankfolkene og zoo i morgen.
- Nå, ja. Vi ses. - Vi ses i morgen. Godnat.
Jeg nød det altså. Det var ikke lige godt alt sammen -
men sådan er komik. Ingen er gode til det.
Du ser træt ud.
- Er du træt? - Nej.
Lidt gnaven?
Ja, ja.
- Er du sikker? - Ja, jeg er sikker.
Jeg tror ikke rigtig på dig, men pyt. Det har været en lang aften.
- Hvad er det? Har du altid gjort det? - Gjort hvad?
- Det med at snøfte opad. - Hvad?
Du ved ...
Gør jeg det?
- Er du ikke klar over det? - Nej.
- Hvordan kan det være? - Det ved jeg ikke.
Er du ikke klar over, at du gør noget mange gange om dagen -
som du ikke gjorde før?
Jeg tror ikke, jeg snøfter.
Jamen det gør du. Det har jeg lige sagt.
Generer det dig?
Nej, det generer mig ikke.
Det er måske lidt irriterende, at du ikke vil indrømme det.
- Du synes, jeg er irriterende. - Det sagde jeg ikke.
Det er sådan, du virker.
Er det sådan, jeg virker? Hvornår?
I aften. Nu.
Jeg lagde knap nok mærke til dig her til aften.
Det er det, jeg mener.
Jeg fejrede mit land og vores folk.
Skal min opmærksomhed altid rettes mod dig?
Hvorfor mødes du med Bartos?
Det skal jeg måske ikke.
Svar mig.
Hvorfor mødes du med Bartos?
Fordi han gerne må drive forretninger, og de har betydning for mit land.
Nej, denne mand har ingen betydning for os. Slet ingen.
- Jeg tjekker bare lige ind hos ham. - Angående hvad?
Lidt af hvert.
Kina?
Måske. Det er en mulighed.
En frihandelsaftale med verdens største land, som er imod vores fjender.
Er det en forbrydelse?
"Du kan bygge det så højt, du vil, men du bygger det af vores jord."
Hvor sødt. Var det noget, din mor sang i roemarkerne?
Nej, Elena. Se på mig. Det er vores drøm.
Din drøm.
- Hvad? - Din drøm, ikke min.
Jeg har sgu ingen drømme.
Er det så chokerende? Bliv nu voksen, for fanden.
Måske drømmer jeg af og til, men jeg kan aldrig huske drømmen.
Det kan jeg.
Ja, du kan. Dine drømme kommer fra et barns sind.
Hvad?
Du er ikke specielt kvik, er du?
Hvabehar?
Pattet bøffelmand.
Din far vidste, at du var svag.
Stakkels pattebøffel.
Du stjæler penge fra de fattige. Du gemmer dem -
og du forvandler din sjæl til lort.
Du drømmer sikkert om at kneppe mig, ikke?
Jo, du gør.
Du drømmer om at kneppe mig.
Men jeg drømmer ikke om at kneppe dig.
Jeg troede, du var sjov. Du plejede at være sjov.
Du er kedelig nu.
- Du benægter det ikke. - Hvad?
At du drømmer om at kneppe mig.
- Du har ikke et yndefuldt sind. - Spyt du bare, bøffel.
Det skal du ikke kalde mig!
Jeg er ikke nogen bøffel, hører du? Se på mig. Jeg er ikke en skide bøffel!
Nej, du er en slagter.
Pis!
Jeg skal kneppe dig ...
De har ingen anelse. Nu er hele balladen ...
Vernham fejrer annektering af Faban og vækker international vrede
Tak, Agnes.
Der er noget, jeg gerne vil tale med Dem om.
Ja, hvad er det?
Folkemedicinen ordineret af den tidligere sikkerhedschef virker ikke -
og Oskar har haft anfald igen.
Hvad? Agnes! Hvorfor ved jeg ikke det?
Undskyld. Jeg ville være ærlig over for Dem nu.
Jeg er glad for, at du var ærlig over for mig.
Mor til mor.
Ja, vi må straks genoptage Oskars tidligere behandling.
Tak. Tak. De aner ikke, hvor meget det betyder.
Men i den fælles opdragelse er ærlighed i højsædet.
Du har tilbageholdt oplysninger om Oskars tilstand.
Det føles ikke, som om du er i god tro.
Det er nok bedst for Oskar -
at han bliver her hos mig, så jeg kan overvåge hans behandling.
Jeg kan ikke stole på dig lige nu.
Det er så skuffende. Det forstår du nok.
- Ja, jeg ... - Tak. Det var det hele.
Tekster: Neel Rocco Iyuno
Oversat af: Neel Rocco