KÉT HÓNAPPAL KÉSŐBB...
Nem főtt meg rendesen. Két-három perc kellett volna még.
Rajta, gyújts alá! Igyekezz!
Szaporán!
Alain! Mit mondtam? Mit mondtam?
Háromféle föld háromféle helyi ökoszisztémából.
A tizedes ezt kérte. Úgy kell kinéznie.
Hallottad? Kell még.
Jézusom! Nem kaphatna csak egy kis blinit?
Ha azt akarod, hogy az őr a tökeiden marimbázzon, hajrá.
Nem bírom tovább. Parasztnak kell öltöznöm,
moslékot tálalnom, és közben az őrök a végbelemet tükrözik a szemükkel.
Erőltesd meg magad, Malcolm, különben délben repülsz!
Karokat fel!
- Valóban bizsereg. - Igen.
- Igen, érzem is. - Az a jó.
Csodás érzés.
Hé!
Ez meg mi? Nincs megfőzve!
Valóban, uram. Vajban van hirtelen sütve.
Szar van a füledben?
Azt mondtam, főzve és sózva. Vidd vissza!
Vidd vissza, te piperkőc francia szarkupac!
Ennek a ropogós izének van egy kis zamata, nem?
Tudom, kérdeztem ezerszer, de biztos, hogy ehető?
Biztos nem tápláló.
Nagyon egészséges. Ezt ettük, amikor nincstelenek voltunk.
Igen, de már nem vagyunk azok. Nagyon is sok mindenünk van.
Pont ez a bajuk, barátom.
- Barát? Nem vagyok a barátja... - Nem!
Ugyan, Nicky! Bízunk Herbert népi gyógymódjában, igaz?
Az gyógyított ki minket a penészből.
Beszélünk még a selejtezésről, ugye?
Igen. Kiegyeljük a barmok seregét.
Jut eszembe, a személyzet kezd kissé ideges lenni.
A kirúgások... bocsánat, a leépítések miatt...
Ez egy kissé brutális.
Helyes.
Nem tesz jót a morálnak.
Sajnálom, de nem tarthatjuk meg a mihasznákat.
Takarékosan kell működnünk. Babahájnak nincs helye itt.
Se piócáknak.
Lenny, szeretném, ha átnéznéd a pénzügyeket. Tudod, azt az izét.
Micsodát?
Azt az izét. Tudod, szerelmem.
A belize-i alapot.
Nem. Majd később. Jó?
Apus születésnapjára kell készülnöm.
Egyedül is levezényli a kormányülést, igaz?
Persze.
- Akkor elárulja? - Mit?
Miért öltözött enervált kecskepásztornak?
Nem tudom, miről beszél.
Te jó ég, Victor!
Csak nem ment le zsellérbe, hogy a kedvére tegyen?
Mit képzel? Dehogyis!
Nehogy magában rúgjon, mi?
Rajta, mutassa meg a tizedesnek az import selyem alsógatyáját is,
Szántóvető, úr! Kíváncsi vagyok, mit szól hozzá.
Ön hihetetlenül fess, tizedes!
Ma én vezetem az ülést.
Remélem, a kancellár asszony jól van.
Hogyne.
Értem. Örömmel hallom, tizedes.
Van egy apró ajándékunk az ön számára, uram.
Ékszerekkel ékített frank kard.
Történészek szerint az Alapító maga is ilyen stílusút hordott...
- Nem kell a kurva kardjuk. - Természetesen.
Szóval...
Vernham kancellár arra kért, hogy olvassam fel maguknak ezt.
"Zubak tizedessel úgy döntöttünk, hogy végrehajtunk egy reformcsomagot,
melynek célja a munkáscsaládok életkörülményeinek javítása.
A kapzsiságot és a külföldi pénzt száműzni kell népünk karakteréből.
Egyúttal új politikát vezetünk be:
a magánvagyon nagyszabású átruházását
a földtulajdonos elitről a munkásosztályra.
Ezen mélyreható reformokat mielőbb végre kell hajtanunk."
Gratulálok, tizedes!
Tehát földreform lesz.
Ezt mondtam.
Akkor tisztában van a földreform veszélyeivel?
Gazdasági pangás? Éhínség?
Átismételte a dél-afrikai történelemről tanultakat?
Azt mondtam, hogy megcsináljuk.
Akkor majd megvizsgáljuk. Mihelyt a kancellár jóváhagyja.
Már jóváhagyta.
- Most olvastam fel, bakker. - Természetesen, csak...
A kancellár hivatalos engedélyére gondoltam.
Elkezdik tervezni most azonnal, mert azt mondtam. Világos?
Igen. Természetesen. Hogyne, uram. Bocsásson meg, ha...
Emlékszik rá, mi történt Bartosszal?
- Igen, de... - Az csak a kezdet volt.
Rendben, tizedes. Köszönjük. Tüstént nekilátunk.
Nos, barátaim, dicsőség az Alapító örökösének!
EURÓPA
A REZSIM
Kedveseim! Hegyeink büszke ormairól,
a virágzó cukorrépaföldek felett
őseink dala száll.
Minket hívnak,
hogy térjünk vissza nagy becsben tartott régi hagyományainkhoz.
És egyszerű örömükben s bölcsességükben
felfedeztük a szent, magától értetődő igazságot:
ez az imádott föld az önök jussa.
Hamarosan meg is teszem azt,
amit az előző kancellár, Edward Keplinger nem tudott:
átfogó földreformot hajtok végre.
Visszaveszem azt, amit az álnok oligarchák elloptak önöktől,
és örökre felszámolom a vidéki szegénységet.
Fáradozásaikat mostantól méltányoljuk.
Soha többé nem tagadjuk meg álmunkat.
Leállunk. Jó volt?
- Tökéletes. - Igen? Biztos?
- Igen. - Nem volt túl őszinte?
Csodás volt, asszonyom.
Meg kell beszélnünk a pénzügyi vonzatát.
Kellhet hozzá a holding vagyona is.
Nem! Azt nem keverjük bele. Köszönöm, Singer úr! Herbert!
Rohadt jó, igaz? Pont, mint az álmunkban. Emlékszik?
Igen... Igen, pontosan olyan. Igen.
Földreform. Erős szó. Izgalmas.
Szegény amerikaiak. Rohamot kapnak majd ettől.
Nem, Elena. Soha többé nem gondolunk rájuk.
Nem léteznek. Csak mi és a népünk létezünk.
Persze. Csak tréfáltam.
Asszonyom!
Hát itt vagy, szerelmem!
Meghozták a teádat. Öntsek neked?
Gondolkodtam, Lenny.
Nagyon ütős ez a földreform.
Szerintem is.
Tiszta Robin Hood vagy.
Látod a problémát, ugye?
Miféle problémát?
Nem lehetsz Robin Hood és a király egyszerre.
A holding, Lenny.
Megférnek egymás mellett.
Megférnek? Nem. Nem adhatod vissza az országot,
ha közben a felét a zsebedbe tömöd.
Lefölözünk belőle egy kicsit. Nincs azzal baj.
A kicsinél azért többet, szerelmem.
Biztos, hogy a reformot
nem szó szerint érti, nem teljes átalakításra gondol.
Nem érdekli, hogy mit ért ezen.
Csődbe vinné az országot, ha a bősz tenyészbikája azt akarná.
Mindig is az volt a terv, hogy felemeljük a fickót.
Felemelni, nem Rettegett Herbertet csinálni belőle.
Miatta nincs termelés a kobaltbányákban.
A GDP-nk miatta zsugorodik záróizom módjára.
Ő kergette az amerikai fejős tehenet zöldebb legelőkre.
Elena majd ráun, ahogy mindig.
És ha ezúttal nem így lesz?
Bízzák rám!
Asszonyom, kérésére összeállítottam egy teljes jelentést
a friss amerikai médiatrendekről és titkosszolgálati értesülésekről.
A fő téma természetesen továbbra is Tajvan.
Nő a feszültség,
így az amerikai külügy megpróbálja bevonni Kínát...
Kezdjük Európával, jó?
Igen, természetesen.
Nos, egyre inkább a gyengélkedő német piacokra fókuszálnak...
Nem. Valami hozzánk közelebbivel.
Közelebbivel, mint Németország? Igenis.
Az Egyesült Államok továbbra is keresi a lehetőséget arra,
hogy a Faban-folyosóban invesztáljon.
Ottani ügynökeink figyelemmel követik...
Rólunk semmi hír? Nem siránkoznak a...?
Egek! Ki is az a kansasi trampli?
Hogy is hívják? Holt szenátor.
Asszonyom, úgy tűnik, hogy az új izolációs politika,
amit Zubak tizedes és ön kiötölt, sikeresnek mondható.
Ön és a kormánya alig szerepel az amerikai sajtóban mostanság.
Úgy fest, továbbléptek.
Persze ön épp ezt akarta.
Igen. Igen. Persze.
Az ajtót!
Boldog majdnem szülinapot, apus!
Nézzenek oda! Kifestettek, mint egy holland kurvát.
Tessék! Halott virág a halottnak. Lesz közös témátok bőven.
Hát, nagyon póriasak lettünk. Ki fogsz akadni. De teszek rá.
Ne nézz rám így! Jól vagyok! Sőt, még annál is jobban!
Csak... mostanában nem alszom jól, ennyi.
És ez a földreform ragyogó ötlet.
Ja. Nem erőtlen, nem is unalmas.
Tévedsz!
Fanyalogsz, mert nem elég nagyszabású neked.
Neked meg a vágyálmodnak a Faban bekebelezéséről.
Téveszmés vagy!
Ez itt a való világ, apus! Nőj fel!
Herbertet illetően is tévedsz.
Bizony.
Ura vagyok a helyzetnek. Ura, bizony.
Mi bajod?
Veszélyt szimatolsz?
Mert ő egy hús-vér férfi,
te meg egy aszott vén tücsök parányi herékkel?
Féltékeny vagy? Erről van szó?
Ezért akarsz az őrületbe kergetni, mint anyus? Hát, nem fog menni!
Be vagyok oltva ellened. Kiköplek!
Elutasítalak, megtagadlak, mert rohadtul szánalmas vagy!
Nem. Bocsáss meg! Bocsánat! Én csak...
Felejtsük el! Kérlek!
Nem akarom elrontani a holnapi nagy napodat. Bocsáss meg!
Ne haragudj, apus!
Melegítsen be, Elena!
- Rajta! - Jól van, na. Jézusom!
Vállakat hátra!
Gyerünk! Csípőből. Így. Így.
Mi az?
Semmi, csak...
Jól vagyok. Csak kicsit fáradt vagyok.
Semmiség.
Kicsit fáradt?
Én csak...
az előbb beszéltem apussal, és...
Az jutott eszembe, hogy...
Jó ötlet ez a földreform? Erre van szükségünk?
Persze, jó ötlet. Szerintem is az.
Csak...
nem akarom, hogy meglazuljon a kötél...
De szerintem be fog válni.
Igen. Jó ötletnek tartom.
Mit művel? Jézusom! Mit...?
- Jöjjön ide! - Tessék?
Jöjjön ide és hasaljon le!
- A földre! A szellőző mellé! - A kezem!
- Ez fáj! - Közelebb a szellőzőhöz.
- Ne! - Közvetlenül mellé.
Közvetlenül mellé. Kilégzés!
- Fújja ki azt a rohadt mérget! - Nem megy!
- Rajta! - Nem megy! Nem megy!
Sajnálom!
Nem megy! Nem megy! Nem megy!
Elena, azért nem képes rá, mert nem gyógyult meg.
Még mindig beteg a feje.
Nem a falakban van, hanem magában. Engedje ki!
Tényleg engedje ki. Mondjon el mindent!
Mit titkol? Mondjon el mindent!
Istenem! Mindent?
Bakker, nem is tudom. Hol kezdjem?
Ott van mindenütt. Van...
Jól van.
Kenőpénzek Belize-ben, az állami bank, a holding.
Több mint egymilliárd vagyontárgyakban
az én nevemen és Nicky nevén.
Több ezer helyről dől a pénz,
amit helyi cégektől, gazdaságoktól nyugdíjalapoktól loptunk el.
Bakker, még kibogozni se tudnám!
Hatalmas kuplerájt csináltam. Sajnálom.
- Ott... - Au!
Ez fáj.
A költészet mindig is a virágzó társadalom éltető ereje volt,
és kormányunk áldásos segítségével
eme költészeti központok lesznek a források, amikből
nemzetünk szelleme felbuzoghat, ha fogalmazhatok fennkölten.
Mi az?
- Mi az isten történt? - Kutya baja.
- Elena! Mi történt? - Köszönöm, drágám. Jól vagyok.
Ez nevetséges. Túlhajtottam magam a tornán.
Ez elfogadhatatlan, tizedes! Nem hajszolhatja így!
Alig eszik valamit!
Életében először jó étvággyal eszik.
Jól vagyok! Csak... megcsúsztam.
A tornaterem padlója az oka. Sikamlós, mint egy delfin háta!
Szóljon Agnesnek! Rendes vacsorát adunk a kancellárnak.
- Nem adnak. - Idehallgasson!
Nagy türelemmel viseltettem a módszerei iránt hónapokig,
és úgy vélem, idomultunk egymáshoz
a körülményekhez képest a lehető legkevesebb súrlódással,
de most a feleségem egészsége és boldogsága forog kockán!
Dehogy! Boldog és egészséges. Csak maga nem boldog és egészséges.
Ezt kikérem magamnak!
Hagyjátok már abba!
Azért vagyok enervált, mert nem alszom eleget.
Nem alszol eleget?! Te egy beópiumozott házi macska vagy!
Nem alszik jól.
Így van! Mert te izegsz-mozogsz.
Hipnotikusan rángatózol.
Hogy tudnék aludni, ha folyton rázod a lábad?
Miért nem szóltál?
Bocsáss meg, de beszélgettünk egy kicsit, és...
talán meg kéne próbálnunk külön aludni egy éjszaka erejéig.
Ezt hogy érted?
Rendbe kell jönnöm, Nicky.
Nem értem. Csak ma éjszakára?
Aha. Csak ma éjszakára. Egy éjszakára. Vagy néhányra.
- És ez a te ötleted, vagy az övé? - A mi ötletünk.
Hát... Herbert javasolta, én meg egyetértek vele.
- Elnézést! Miben segíthetek? - Jó napot, Agnes!
Szeretné tudni, miben segíthet?
- Igen, tizedes. Ha óhajtja... - Igen, óhajtom.
Ki óhajtom lógatni magát az ablakon a bokájánál fogva!
Istenem...
Mi aggasztja, uram?
Elena elcsúszott a tornateremben, és majdnem meghalt.
Herbert, kérem! Én...
Semmi baj, asszonyom.
Tizedes, biztosíthatom arról, hogy a tornatermet,
sőt, a palota minden négyzetcentiméterét
mindig a szokásos alapossággal tartjuk karban,
azaz nagy alapossággal.
Ha még egyszer árt neki, oroszláneledel lesz magából.
Megértette?
Igen, tizedes. Azt hiszem, nagyon jól érjük egymást.
- Te ezt hagyod? - Kifelé!
Jézusom! Kifelé, mindenki! Én... korán lefekszem.
BOLDOG SZÜLETÉSNAPOT, JOSEPH PETER VERNHAM!
Figyelem, emberek!
Figyelem! Jó reggelt!
Asszonyom és Zubak tizedes kérése az, hogy Joseph születésnapi vacsoráján
tápláló és szigorúan porciózott népi ételeket szolgáljanak fel.
Részvétem a habverőiknek.
Hagyd még két-három percig!
Ennél többet. Rajta!
Nemsokára elfogynak Oskar pirulái.
Nem tudok szerezni.
Peter! Szükségem van rájuk.
És ha eltérek az új gyógymódtól,
estére lecsukat a tizedes.
Sajnálom.
Meg is van. Esetleg kicsit jobban?
Nem. Egy kicsit jobbra.
- Nem? Ja, jobbra. - Elég! Hagyd abba!
- Csak tréfáltam. - Ne tedd!
Még mindig sajog a csuklód?
Egy kicsit.
Diazepam barátunk segíthetne. Enyhítené a fájdalmat.
Nem, Nicky. Herbert olyan tinktúra izét adott nekem.
És az hatásos?
Hagyd abba!
Odalent várlak.
Ki a tököm ez a sok ember?
Gondoltam, valódi emberek legyenek a partin,
ne puccos pöcsök meg porcelán,
ezért bátorkodtam meghívni néhány vidéki embert.
Remek lehetőség.
Lehetőség?
Igen. Arra... hogy elmondja nekik.
Micsodát?
Amit nekem elmondott a pénzről.
Mondjam el nekik?!
Igen. Részletezni nem kell.
Mondjon annyit, hogy hibázott, meglopta őket.
Könnyítsen a lelkiismeretén!
Azt már nem!
- Azt nem fogom megtenni. - De miért nem?
Hát...
Ez nem jó alkalom erre.
Igaz? Ez inkább egy ünnep. Igen, ünnep.
- Elena! - Üljünk le!
Köszöntöm önöket. Nagyon örülök annak, hogy mind itt vannak,
mert maguk az igazi nép,
és apám is így akarta volna.
Ami téged illet, ünnepelt, ma vagy 83 éves.
Gratulálok!
Apus, mindketten tudjuk, hogy még ma is velem vagy.
Boldog szülinapot hát apusnak, és...
Élj száz évig!
És köszönöm mindnyájuknak, hogy eljöttek. Igen...
Jó estét!
Nem igazán vagyok a szavak embere, de...
Mifelénk szokás köszöntőt mondani.
"Építheted bármilyen magasra,
de a mi földünkön alapozd meg."
A mi földünkön!
Igen, a mi földünkön! És szeretném hozzátenni...
Bocsánat. Szeretnénk hozzátenni:
nagyon sajnáljuk, hogy rengeteg mindent elloptak maguktól.
A földjüket, a házukat, a pénzüket!
Boldog szülinapot
Boldog szülinapot, drága apus
Boldog szülinapot!
Boldog szülinapot, apus!
Tudom, tegnap mondtam egyet s mást,
amivel megbántottalak.
És... én csak...
- Csak azt akartam... - Fogd be a pofádat!
- Bocsánat, én csak... - És elég a bocsánatkérésből, lányom!
Abbahagyom...
Azok a barmok talán kancellárnak neveznek, de én jól ismerlek.
Mondd, ki vagyok valójában?
Egy uncsi, erőtlen politikus ribanc, akinek nincsenek elvei.
Szánalmas alak, akinek nincs víziója, és könnyen befolyásolható.
Nagy mellek, semmi gerinc. Mint az anyád.
Igen... tudom.
Nem tudsz normálisan beszélni?
Ne... Ne hajtogasd már ezt! Igyekszem, apus...
Te mindig mindent elfogadsz, igaz?
Ezért szerettek az amerikaiak.
Tőle elfogadod?
Cidáztat téged, igaz?
Felelj, te rút ringyó!
Szánalmas vagy.
Idehallgass!
Légy bátor!
Egyszer a sekélyes kis életedben kapd el a történelem grabancát!
Igen. Megpróbálom. Megígérem. Megígérem, apus!
Reggeli után értekezletem lesz a földreformról.
Később mindenről beszámolok, jó?
Ma én is részt veszek az ülésen.
Agnes! Szóljon Laskin úrnak, hogy tudassa velük, kérem!
- Igen, asszonyom. - Köszönöm.
Hát akkor, öveket becsatolni, szopattyúk!
Azt hiszem, meggondoltam magam.
Igen. Igen.
Igen, szerintem ez egy csodás elképzelés lehet.
Ja. Újraosztani a tulajdont, kinyírni a gazdaságot, lenullázni a kasszát.
Mi leszünk a fehér Zimbabwe.
Ha teszem azt, valakinek volna egy nyaralója az Ober-tónál,
azt nem vennék el tőle, igaz?
Kancellár asszony! Zubak tizedes! Örülünk, hogy mindketten itt vannak.
Valóban. Készítettünk önöknek egy tervezetet
annak a bevezetéséről, amit mi
Vernham Agrárreform- és Fejlesztési Programnak nevezünk.
Méltóztassanak belenézni
a földreform tervezetébe.
Úgy gondoltuk, hogy amivel kezdenénk,
az az 1. rész, a farmok kisajátítása.
Ezt hozzáigazítottuk a jelenlegi költségvetéshez.
Singer miniszter úr, én nem azzal akarom kezdeni.
Nos... Jól van, asszonyom. Mivel óhajtja kezdeni?
Magával a földdel.
Értem. Amennyiben?
Biztosítani akarom.
Biztosítani?
Nyilván biztosítani kell a földet, mielőtt megreformáljuk.
Hogyne, asszonyom. A peresíthetőség szempontjából?
A legfontosabb az, hogy szavatoljuk népünk biztonságát és autonómiáját,
és az újraegyesítés Faban-béli testvéreinkkel
az egyetlen módja annak, hogy biztosítsuk szuverenitásunkat.
Újraegyesítés?
Azt hiszem, erről bőszen fognak majd diskurálni
amerikai barátaink. Nemde, Laskin úr?
Remélem, nem a jelentésem és a tanácsom sarkallta erre.
Dehogy, egyáltalán nem.
De úgy vélem, a feladata igen érdekes lesz mostantól.
- Miről...? - Még mindig a tervünkről, drágám.
Visszavesszük azt, amit elloptak.
Az pedig lehetetlen anélkül,
hogy újra ne egyesülnénk a Faban-folyosóval.
Egyetértenek?
Pompás. Így tisztább. Valójában csak így lehet. Igen.
Asszonyom, ha valóban azt javasolja, hogy annektáljuk a Faban-folyosót,
nagy óvatosságra kell intenem önt.
B-tervet nem készítettünk.
Rögtönöznünk kellene az inváziót.
Nem tudni, hogy reagálnának a NATO-tagok,
és ha a az ottani békefenntartók ellenállnak,
abból vérfürdő lesz.
Laskin úr! Senki sem beszél invázióról.
Senki.
Szeretetünket fejezzük ki a határ túloldalán élő honfitársaink felé.
- De asszonyom! - Előre, barátaim!
Legyen meg a mozgósítás a hét végére!
Kivitelezhető, igaz?
Ja és, Herbert! Magát odaküldjük.
Új titulust kap. Legyen mondjuk, Faban Felszabadítója.
Igen. Valami ilyesmi. Valami mókás, frappáns.
Igen? Remek.
Kedveseim! Végre-valahára elérkezett a szent pillanat:
megvalósul dicső álmunk.
A KANCELLÁR BEJELENTETTE AZ ÚJRAEGYESÍTÉST
Úgy fest, végre valóra vált azok álma,
mindazok számára, akik a Faban önállóságát óhajtották.
Legkiválóbb segítőimet,
köztük Zubak tizedest, a Faban Felszabadítóját oda küldtem,
hogy gondoskodjanak az ősi föld gondos visszafoglalásáról.
Vernham kancellár és hívei
évek óta fenik a fogukat a 2000 négyzetkilométeres hegyvidékre.
Vernham kancellár rezsimje óvatosan fogalmazva a hadműveletet
törvényes annexiónak nevezi.
Vernham dacos hátraarca...
A felvételeken jelöletlen járművek hatolnak be a Faban-térségbe.
Ezt lehetetlen tagadni.
Ezek a megszállás sajátságai.
Ez nem megszállás, barátaim. Jelen pillanatban
a Faban parlament egyhangúlag az újraegyesítés mellett szavaz.
Tizenkét nappal azután, hogy Vernham jogtalanul betört a Faban-folyosóba,
a fabani jogalkotókat állítólag fegyverrel kényszerítették arra,
hogy egyhangúlag elfogadják az annexiót, és az hivatalossá váljon.
A Fehér Ház ma gyorsan reagált. Az inváziót
a fabani önrendelkezés elleni tragikus támadásnak
és a békefenntartói munka kigúnyolásának nevezték.
A Faban-folyosóban történtek
aláássák transzatlanti társulásaink fontosságát.
Vernham kancellár újraegyesítésnek nevezi,
de mi tudjuk az igazságot.
Jogtalanul foglalta el a területet, aminek következményei lesznek.
Vernham azon régóta dédelgetett álma, hogy újra övé legyen a Faban-folyosó,
végre valóra vált.
Általános a vélekedés, miszerint újraegyesülés fabani testvéreinkkel
okot ad az ünneplésre,
de mik lesznek ennek hosszú távú hatásai a gazdasá...
Csüccs!
De jó látni önöket! Jó reggelt!
Kancellár asszony! A múlt heti katonai művelet a Faban...
Katonai művelet? Tévedés.
Ne nevezzük így! Katonai művelet? Dehogy!
Egyetlen lövés sem dördült el a Faban-folyosóban,
és nem voltak áldozatok sem.
Ez az újraegyesítés mennyire sérti a nemzetközi egyezményeket?
Az egyezmények, amelyekre ön utal, elavultak, ezért nem törvényesek.
Mi csupán valóra váltjuk az álmunkat
egy új Európáról, ahol nincsenek határok, sem kegyetlenség.
És biztosíthatom önöket: tetteink teljességgel törvényesek.
- Ki következik? - Én.
Igen?
Számolt az összes lehetséges kockázattal,
a szankciókkal és a vízumtilalommal?
Megkérdezte az USA-t, ők számoltak-e a kockázattal, amit kizsákmányolásuk
Afganisztánban, Irakban, Jemenben, Indonéziában, Közép-Amerikában
a világ minden táján jelent?
Tetteik tetemes emberáldozattal jártak,
az ENSZ mégsem szankcionálta azokat.
Tőlük is megkérdezte ezt? Nem hinném.
Asszonyom, a tőzsde bezuhant,
- az árfolyamok rekord alacsonyak. - Igen, a pénz a csendet szereti.
Most nagy a ricsaj.
Egykori amerikai barátaink tehetnek erről a ricsajról.
Ha majd ők megnyugszanak, a piacok is.
- Igen, de... - Hagyjuk ezt!
Hadd fejezzem be! Barátaim!
Van úgy, hogy a legnehezebb utat kell választani.
Én ezt az utat választottam, és a szabadság nevében tettem.
- Kancellár asszony! - Köszönöm.
Kancellár asszony!
Mi ez itt?
A Szentháromság kolostor egyik sarokkövét hoztam el önnek ajándékba.
A kolostor fabani testvéreink ősi spirituális otthona.
Egykor parasztok harcoltak azért, hogy visszaszerezzék eme ereklyét
a földbirtokos elittől.
Mint az álmunkban, Elena.
Hát, ez... nagyon kedves magától.
Köszönöm.
Elena, mielőbb hozzá kell látnunk a többihez.
A többihez?
Igen. Az álmunkhoz, a földreformhoz.
Ja igen! Persze, persze!
Hogyne. Mindent el kell követni a földreform sikere érdekében.
- Mikor? - Ha elül a Faban körüli zűrzavar.
Másra kell a pénz.
Jelentős segélyt kell küldeni a Faban-folyosóba,
a többi forrást meg tartalékolni kell a káros utóhatások kivédésére.
Mikor válik tehát valóra az álmunk?
Ez a mi álmunk!
A többire majd jövőre találunk forrást.
- Vagy két év múlva. - Két év múlva?
Nem lehetünk felelőtlenek, Herbert. A földreform túl fontos ahhoz.
A keservit!
Mi a tökömet akar?
- Azt mondták, hozzam ide magának. - Mi az?
A ruha, amit magán akar látni a ma esti banketten.
- Hogy fess legyen a győzelmi partin. - Ne veszem fel ezt a szűk szart.
A kancellár ezt kéri, tizedes.
Ne nevezzen így!
Segítsek?
Semmi baj. Van tartalék trikó is.
Miért kedves hozzám? Ostobaság.
Csak az ostoba munkámat végzem.
Dicsőség a hódító hősnek!
Ja.
Ön mosolyog.
Az egész nyugati világ szankciókkal fog megfojtani minket,
ön mégis mosolyog.
Én is ideges vagyok, akárcsak ön.
De el kell ismernie, hogy sikerült félreállítani a tizedest.
A terv az volt, hogy visszatérünk a régi kerékvágásba, uram!
Most határozottan mellette zötykölődünk!
Igen, az eszem tudja, hogy igaza van,
de bevallom, a szívem mégis fura mód ujjong.
Rá fog jönni arra, hogy gazdaságunk csődjének réme
kissé fontosabb az ön boldog házaséleténél, uram.
Nem hisz abban, hogy ki tudjuk bekkelni a szankciókat
az új C-tervünk segítségével?
Ja, persze! Kína!
Egy rideg, szívtelen szuperhatalom, megoldja majd minden gondunkat.
Szép dolgokra gondoljon, Laskin! Ideje áttáncolni az éjszakát.
Tetszik a gúnyája, tizedes!
Ne feledd: ha rosszul vagy,
keress meg engem, jó?
Mosolyogj, drágám!
Gyere, ülj mellém! Jól van.
Az én kontómra fognak majd tréfálkozni?
Talán egy kicsit.
- Ez mit keres itt? - Proszit, drágám!
Jó estét!
Jó estét, jó estét, jó estét!
És köszöntök mindenkit a Hősök bankettjén!
Ma este hazatérő hőseinket
és a fabani testvéreinkkel való örömteli egyesülést ünnepeljük!
A kérdésem tehát: készen állnak a bulizásra?
Igen!
Vigyázzon a bordeaux-ira, asszonyom!
Lehet, hogy a NATO el akarja venni.
Mind kicsípték magukat! Mennyi csinos ember!
Ki van itt? Emil Bartos!
Úgy tűnik, a leányunokáját gardírozza.
Hány éves a kislány, ha szabad érdeklődnöm?
Úgy fest, ugyanúgy örülne a fagyinak és egy pónilovaglásnak is.
De képzeljük el, mit érez most szegény öreg Keplinger!
Tudjuk, hogy nézi a tévében.
Tudjuk, hogy néz minket odafent, a hegyvidéki kastélyában,
és könnyeit a Chardonnay-jába hullatja.
Hát, volt kancellár úr, naná, hogy nincs ínyére az újraegyesítés.
Ezt már az első két válása után tudtuk.
De barátaim, egy pillanatra képzeljük el,
mi történik e honban a palota falain kívül.
Egy értelmetlen, fölös, pazarló, drága vállalkozás,
ami hosszú évekig húzódik majd.
Természetesen a nemzeti költészeti központokról beszélek.
Ó, jaj! Ó, jaj! Vernham úr nem örül ennek a poénnak.
- Szelíd tréfa volt. Ugyan... - ...ha nem tetszik a műsor,
talán írjon róla egy verset.
Asszonyom! Bartos úr szeretné megbeszélni önnel a Kína-jelentést.
Majd később.
Dr. Freud! A kancellár asszony férje. De tudjuk, ki a főnök otthon.
Mi a tököm az a Kína-jelentés?
Gondolom, ami Kínát taglalja.
Halljam a katonák üdvrivalgását!
A különleges erők üdvrivalgását! Légierő! Biztonsági szolgálat!
Nicholas, volna egy pályaművem.
Nem tudom, fogadnak-e még be műveket,
de az irodalmi asszisztensem behozza.
- Köszönöm! - Pompás!
Valami ilyesmi...
Volt egykor egy férfiú, korszakalkotó
Feladata, mondhatni, kamu meló
A palota volt az otthona
Falloszát rángatta
S így kiáltozott: "Nagyapám az Alapító!"
Oskar! Semmi baj! Nagy levegő! Nagy...
- Tűnés! - Segíteni akarok!
Megvolt rá az esélyed! Tűnés!
Semmi baj. Itt van anya.
Én nem... Ez csak tréfa!
Az egész egy tréfa.
Jó kis tréfa.
Holnap a bankárok, az állatkert.
Persze.
- Akkor holnap. - Igen. Jó éjt!
Hát, nekem tetszett.
Elment.
Tudja, a humor ilyen. Senki sem jó benne.
Fáradtnak tűnik.
- Fáradt? - Nem.
Dühös?
Jól van.
- Biztos benne? - Igen.
Hát, nem biztos, hogy elhiszem, de mindegy. Hosszú volt az éjszaka.
- Mi ez? Mindig is csinálta? - Micsodát?
- Szívja az orrát. - Mit?
Hát, egy kicsit...
Igen?
Fel sem tűnik?
Nem.
Hogyhogy nem tűnik fel?
Nem tudom.
Nem tűnik fel valami, amit egész nap csinál,
pedig régen nem csinálta?
Nem hiszem, hogy szívom az orromat.
De, szívja. Most mondtam.
Zavarja?
Nem. Nem zavar.
Talán kicsit idegesít, hogy nem ismeri be, de...
- Idegesítem magát. - Nem ezt mondtam.
Pedig úgy tűnik.
Valóban? Úgy tűnik? Mikor?
Ma este, most.
Alig vettem tudomást magáról ma este.
Pont erről beszélek.
Mert a hazámat és a népünket ünnepeltem.
Muszáj mindig magára figyelnem?
Miért találkozik Bartosszal?
Talán kihagyom.
Feleljen!
Miért találkozik Bartosszal?
Mert szabadon üzletelhet,
aminek hatása van az országomra.
Nem. Neki nincs hatása ránk. Fikarcnyi sem.
- Hát, csak beszámol nekem. - Miről?
Erről-arról. Pár dologról.
Kínáról?
Talán. Az is egy lehetőség.
Kereskedhetnénk a világ legnagyobb államával, ellenségeink ellenségével.
Ez bűn volna?
"Építheted bármilyen magasra, de a mi földünkön alapozd meg."
Ó, de aranyos!
Az anyja ezt dúdolta a cukorrépaföldön?
Nem, Elena. Nézzen a szemembe. Ez a mi álmunk.
A maga álma.
- Micsoda? - A maga álma, nem az enyém.
Én nem álmodozom, bakker.
Ezen most megdöbbent?
Jézusom! Nőjön már fel!
Néha-néha álmodom talán, de sosem emlékszem rá.
Én igen.
Igen, maga emlékszik. Az álmai egy gyermek álmai.
Mi...?
Maga nem egy észlény, igaz?
Tessék?
Óriáscsecsemő. Tinó.
Az apja mindig is tudta, hogy maga gyenge!
Szegény kis tinó!
Maga meglopja a szegényeket, elrejti a pénzt,
és szart csinál a lelkéből.
Fogadok, ábrándozik arról, hogy megdug.
Úgy bizony.
Ábrándozik arról, hogy megdug.
De én nem álmodom arról, hogy dugunk.
Azt hittem, maga laza. Az volt.
Most már uncsi.
Nem is tagadja.
Mit?
Hogy ábrándozik arról, hogy megdug.
Maga nem nemes lélek.
Hadarjon csak, tinó!
Ne nevezzen tinónak!
Nem vagyok tinó, hallja? Nézzem rám! Nem vagyok tinó, bakker!
Igaz. Maga böllér!
Bakker!
Megduglak én...
Fingjuk sincs róla. Most az egész dolog...
VERHNAM MEGÜNNEPELTE AZ ANNEXIÓT, AMIVEL NEMZETKÖZI BOTRÁNYT OKOZOTT
Köszönöm, Agnes!
Van valami, amiről beszélni szeretnék önnel, asszonyom.
Miről van szó?
A népi gyógymód, amit az előző Egészségparancsnok írt elő,
nem vált be.
Oskarnak megint vannak rohamai.
Micsoda?! Agnes! Miért nem szólt?
Bocsásson meg! Őszinte akartam lenni.
Hát, örülök annak, hogy őszinte.
Mint anya az anyával.
Persze, azonnal vissza kell térnünk Oskar előző kezeléséhez.
Nagyon köszönöm. El sem mondhatom, milyen fontos ez nekem.
De...
a közös nevelés alapja az őszinteség.
Abból, hogy eltitkolta Oskar állapotát,
arra következtetek, hogy nem jóhiszeműen járunk el, Agnes.
Igen, azt hiszem, Oskar számára az lesz a legjobb,
ha itt marad velem, hogy felügyelhessem a kezelését.
Többé nem bízhatok magában, Agnes.
Nagyot csalódtam magában. Bizonyára megérti.
Igen, én...
- Köszönöm. - Én...
Végeztünk.
Fordító: Akos Olajos