ČETIRI MJESECA POSLIJE...
Strane vijesti govore o zastoju radova
na rafinerijama kobalta koje grade naši novi kineski partneri.
Predstavnici Korporacije Bartos savjetuju nam da provjerimo izvore.
Oni tvrde da gradnja rafinerija napreduje prema planu
i da ne bismo trebali sumnjati u predanost Kine razvoju zajedničke budućnosti.
Sad je 13 h. Poslušajmo kancelarku.
Dobar dan.
Budite blagoslovljeni u ovo vrijeme velikih izazova
i velikih prilika.
Unatoč lažnim izvještajima stranih medija,
ujedinjenje s Fabanom bilo je nevjerojatni uspjeh.
Nema nemira.
Nema gerilskog otpora.
Postoji samo naša obnovljena ljubav.
A ipak nas američka zvijer i njezine marionetske države pokušavaju ugušiti.
Ali sitničave sankcije neće uspjeti jer ljubav se ne može sankcionirati.
Isključite to!
Naši neprijatelji znaju da nam je dobro. -Isključite!
Naše je gospodarstvo snažno, a naši radnici sretni.
Neprijatelji to znaju. -Molim vas!
Moraju lagati i reći da posrćemo. -Što ti je?
Ali ne posrćemo, dragi moji. -Zašto ne spavaš?
Molim vas, isključite! -Ne možemo, koljaču.
Americi je od toga zlo. -Slušanje je propisano cijeli dan.
Isključite ga! -Zaboga, daj začepi!
Ali ne klečim ni pred kime.
Svatko tko uvrijedi moju državu ili mene osjetit će moj bijes
i nikad mu neće biti oprošteno.
Sad je 13 sati.
Poslušajmo kancelarku.
Sad je 13 h.
Vrijeme je za dnevno obraćanje naciji kancelarke Vernham.
Širi se opaka laž
da naš ugovor o slobodnoj trgovini s Kinom šteti našoj industriji šećera.
Navodno je police preplavio jeftini kineski šećer,
pa naši domaći proizvođači nisu konkurentni.
Opaka laž. Opaka laž.
Ne vjerujte u te laži.
Proizvodnja šećerne repe snažna je.
Naši su proizvođači iz Westgatea sretni.
Smeće iz Westgatea.
Navodni prosvjedi u kraju šećerne repe
samo su jeftina američka predstava.
Nemojte da vas dokoni um zavara.
Nastojte razmišljati elegantno.
Tko je kriv za probleme koje imaju mali poduzetnici
i izvješća o nemirima u Westgateu?
Reći ću vam: Keplinger.
Zli ljevičar.
Još je na slobodi i radi sa svjetskom elitom
kako bi uništio sve što smo izgradili.
Onima koji nam se protive poslala bih jednostavnu poruku.
Sanjaš o tome da me ševiš.
Ja ne sanjam o tome da ševim tebe.
Sanjaš o tome da me ševiš. Ja ne sanjam o tome da ševim tebe.
Začepi! -Sanjaš o tome da me ševiš.
Ja ne sanjam o tome da ševim tebe.
Sanjaš o tome... -Spavaj! Samo spavaj!
Prošao je cijeli tjedan, luđaku jebeni!
Sanjaš o tome da me ševiš. Ja ne sanjam o tome da ševim tebe.
Sad je 13 h. Poslušajmo kancelarku.
REŽIM
Jebemu.
Vruće, vruće.
Jebemu, kako je vruće.
Hladno!
Hladno! Jebeno je hladno!
Kog vraga nosiš? Svuci to!
Spali ga! Ako vatra još postoji na ovoj temperaturi.
Je li ti bilo išta bolje sinoć?
Kao da pokušavam zaspati u devinu šupku.
Ne osjećaš to? -Naravno da osjećam.
Gotovo je jednako gadno kao i na mom kraju svijeta.
Vruće. Vruće. Previše je vruće. -Jadna Lenny.
Opet ću oštro popričati sa služinčadi. Može?
Može. -Kad ne mogu spavati,
zamislim kako mi liječnik otvara lubanju
i vadi mozak. Sve misli koje me drže budnim,
bol i želja, samo nestanu.
I samo se isključim.
Mislim da neću zamišljati vlastitu lobotomiju. Hvala.
Naravno. Bio je to samo prijedlog.
Zaboga, njegov dah danas smrdi poput govna.
Dobro jutro, dušo. -Dobro jutro, ljubavi.
Može jedan mali pepermint?
Dobar mali. -Uzmi... Da.
Peć.
Ovo je poput peći. Zaboga, Nicky, ovdje je još gore!
Čujem da maleni sad spava s kancelarkom.
Malo zabrinjavajuće.
Mislim da imamo veće brige, Victore.
Cjelokupno gospodarstvo odlazi kvragu.
I mene to brine kao i tebe.
Sinova prijava na Princeton, moj račun za iPhone,
vikendica u Miamiju... Sve će otići u lijepi šupak.
Živim poput ciganskog psa.
Je li? A nisi li navijao za našu pustolovinu u Fabanskom koridoru?
Mislim da si urlao: Da vas vidimo, sankcije!
Ne, ne. I dalje podržavam kancelarkinu politiku.
Znaš to. Samo... -Samo što?
Volio bi na odmor negdje gdje nema šerijatskih zakona?
Maknite kapute! Vidjet će vas!
Broj. Znaš da mi moraš reći broj, dušo?
Trideset i četiri.
Dobro. Učinimo to.
Čekaj. Kavijar. Samo malo. -Da.
Ptičica. Gotovo.
Možda da napišemo: Ljubav na oko?
Sitničave sankcije neće nas izgladnjeti.
Da, i to je dobro. Još bolje.
Drago mi je reći da smo dovršili 20 od 26 pjesničkih centara.
Moj novčanik tužno plače, ali to je sjajna vijest.
Zašto 26, pobogu?
Toliko je bilo izvornih primjeraka Blakeovih Pjesama nevinosti.
Stvarno? Pa ovdje je 4000 stupnjeva.
Oprostite, navika. -Ja bih malo, molim.
Vrijeme je za doručak.
Ispričaj se Agnes.
Znaš... Oprosti, u posljednje je vrijeme očajni diktator.
Agnes? -Da, kancelarko?
Dah mu smrdi na izmet. Jesi li primijetila?
Nisam, kancelarko.
Radit ćemo na tome zajedno. Agnes?
Kako je?
Nisam još pitala.
Ali spava?
Spava li?
Malo. Da, kancelarko. Mislim da pokušava.
Dobro.
Dakle, još se koprca?
Dobro.
Agnes, nabavi još prokletih klima!
Naravno, kancelarko.
Ako su se prosvjedi u Westgateu zaista održali,
a nisu,
zašto bi se žalili naši prerađivači šećerne repe?
Kina nam je prijatelj.
Jesi li dobro spavao, koljaču?
Zamislite kako sve Kina ulaže u našu budućnost.
Grade infrastrukturu i ceste,
pa i uzbudljive nove rafinerije kobalta.
Sva će se ta partnerstva uskoro isplatiti.
Tko god vam drukčije govori pijun je američke tajne službe
ili suludi obožavatelj Keplingera, koji sanja o mom neuspjehu.
E, pa, neuspjeha neće biti.
PROKLETI RADIO, ZAR NE? ED
Naša je ljubav previše snažna.
Nitko se nikad neće ispriječiti između nas.
Neću joj reći za konja. -Moramo joj reći.
Onda joj ti reci. To je tvoje područje.
Ministar sam komunikacija, ne direktor Bičeva i uzda.
Sranje! Kako je hladno.
Ubio bih obitelj za šal.
Samo jedan. Prerezao bih im vrat.
Vidi ti to.
Ovo je novo.
Dobro jutro. Prije početka samo bih nešto rekla.
Ne trebaju mi vaša tiha i zabrinuta lica.
Morate se potruditi biti normalni.
Ako niste takvi, imam dojam da mi poručujete
da ni ja nisam normalna, a to je loše.
Tako se osjećaju gubitnici. Ne volim to.
To me potiče na nepovjerenje prema vama i stvara želju da umrete.
I zato...
Bolje se potrudite biti normalni. Dobro. A sad, počnimo.
Kancelarko,
strani neprijatelji čine što mogu
da nas kazne za Fabanski koridor. Ne interveniraju vojno,
ali su nam zamrznuli sredstva, zabranili putovanja i potiču prebjegavanja.
To zovem zlobnim sankcijama.
Da, ali kakve su stvarne novosti?
Rekli su mi da će se tržište oporaviti nakon dogovora s Kinom.
Slobodna trgovina s Kinom trebala nam je osigurati zaradu, ne gubitak novca.
Kancelarko, slobodna trgovina s Kinom još nije dala rezultate kojima se nadamo.
Kao što znate zbog prosvjeda u Westgateu,
jeftini uvoz naštetio je industriji i...
Ne zanima me to sranje sa šećernom repom.
Recite mi za rafinerije kobalta.
Kina je trebala modernizirati naše rafinerije i pokrenuti gospodarstvo.
Gdje je taj novac? Kad ćemo početi zarađivati?
Vrlo skoro, kancelarko. Bar se nadamo.
No kineski graditelji imaju problema s tehnikom.
Kakvo iznenađenje.
Ne mogu zauvijek čekati. -A u međuvremenu
zatvorile su se još tri tvornice šećerne repe.
Prosvjedi u Westgateu postaju ružni.
Možda bismo trebali popraviti sliku o svemu tome.
Kancelarko, možemo li razgovarati o incidentu koji se dogodio jučer?
Riječ je o konju.
Jedva čekam iduću rečenicu.
Jedan od policajaca na konju koji je nadzirao prosvjede u Westgateu...
Njegov se konj prepao.
Krivi su prosvjednici. -Konj se ritnuo i udario ženu.
U trbuh.
Žena je bila trudna.
To je svojevrsni neplanirani pobačaj.
U kasnoj trudnoći.
Dobro. A žena?
Nažalost, izdahnula je.
Oprostite, zašto mi to govorite?
Incident je postao poput bojnog pokliča,
osobito među nezadovoljnim stanovnicima Westgatea.
Jebeni stanovnici Westgatea i njihove jebene emotivne potrebe.
Poput djece su!
Da, slažem se, kancelarko.
No mislim da bi bilo mudro organizirati javni razgovor
sa stanovnicima Westgatea.
A možda zbog tog zametka
treba početi s djecom.
Dobro. Organizirajte susret za pitanja i odgovore s djecom iz Westgatea.
Ali neću biti dadilja i brinuti se o njihovim osjećajčićima.
Zaboga, jebeno je vruće!
Kome je još vruće?
VAŠA JE SITUACIJA NEODRŽIVA. ALI POSTOJI IZLAZ.
Sranje! -Što je ovo?
Idemo, koljaču. -Što je?
Lijevo.
Kamo me vodiš? -Pokušaj nešto
i prosvirat ćemo ti mozak. -Ona ne bi...
Idemo! -Boli nju za tebe.
Lijevo.
Zdravo, Herberte.
Ja sam Ed.
Keplinger.
Što ćeš ti ovdje? -Živim ovdje.
Ne, ne živiš. -Prilično sam siguran da živim.
Ne, ti si na la...
Na ladanju si. -Jesam li?
Zaboga, a čini se da nisam.
Ne, ne, ne. Vidio sam te.
Živiš u sramu na sjeveru u velikoj kući.
Svi to znamo. Vidjeli smo te.
A, to. To je filmska čarolija.
Pristojno me povremeno izvuku iz ćelije i dovuku do kuće
kako bi snimili filmić za vas.
Prokleti si lažljivac. -Da.
Shvaćam da je zbunjujuće nakon svega što ti je rekla.
Ne. Pokušao si nas uništiti dok si bio kancelar.
Ti i tvoji bogati prijatelji ljevičari sklapali ste poslove.
Evo ti mali savjet, Herberte, od kolege zatvorenika.
Sve što si mislio da znaš dok si bio gore
i disao svjež zrak, bio je privid.
Dopusti da prođe.
Smijem li...
Tome, ključevi.
Hvala. Iz zemlje šećerne repe si?
I moja je mama bila iz Westgatea.
Evo ga.
Ne brini se zbog Toma i Vina. Vrlo su dragi ljudi
koji su silno napredovali. Osobito Vin.
Oni su mi dali tvoju knjigu?
Knjigu? Zaboga, nisi je valjda pročitao?
Nisam. -Nadam se.
Da te ne zapuhne smrad olinjalog ljevičara.
Znamo li zašto stojimo? Sjednimo.
Molim te.
Nježno, Vine.
Što je ovo?
U mojoj je ćeliji malo skučeno, pa me Tom i Vin dovedu ovamo
i prirede ponoćnu gozbu u tunelima.
Znaš, nekoliko cigareta, rakija, malo kobasice...
To je naša mala tajna.
Mala tajna!
Zaista te muči, zar ne?
U redu je. Ne želim izravnavati račune.
Došao sam do točke kad...
Mislim da je sažalijevam. -Ne, ne. Začepi!
Pazi što govoriš, koljaču.
Zovi ga imenom ili nećeš sjediti sa mnom za stolom.
Shvaćaš?
A sad idi.
Nisam pojeo kobasicu. -Večeras ni nećeš. Idi.
Tome, prijatelju, molim te, ostavi nas na trenutak.
Ispričavam se.
Ovdje dolje
poštovat će te.
Nije me briga što si učinio.
Sad smo isti.
Nisam bolji od tebe. Zapravo sam u mnogočemu dosta gori. Izvoli.
Nije loše kao što izgleda.
Hvala.
Nemoj progutati.
POSTOJI IZLAZ ZA OBOJE.
TVOJ ĆE SIN OZDRAVITI U AMERICI.
ODANA SAM SVOJOJ DRŽAVI.
MOLIM TE, NE PIŠI MI VIŠE.
Ovuda, molim, djeco iz Westgatea.
Ako imate pitanja za kancelarku, sjednite na mjesta za pitanja.
Ovuda, molim. Ovuda.
Jesmo li temeljito provjerili djecu?
Nema malih Trockija? -Sve smo ih provjerili.
Vjeruj mi. -Dobro.
Ne bih volio upotrijebiti male garote.
Da, vjerojatno neće doći do toga.
Kancelarko?
Molim vas, sjetite se da su to pravi ljudi iz Westgatea,
a htjeli ste prijenos uživo. -Zašto mi svi to govore?
Mislite da ću se postati na podiju?
Mislim da bi bilo mudro početi s minutom šutnje.
Odmah na početku.
Neću spomenuti konja. -Ne morate reći konj.
Mislim da će većina shvatiti da je riječ o konju.
Prestani govoriti konj!
Dječaci i djevojčice, nećemo duljiti.
Kancelarka Elena Vernham!
Zaboga, kako je ovdje toplo. Ispričavam se.
Pa, dobro jutro svima.
Dobro jutro, gđo kancelarko.
Lijepo. A sada...
Voljela bih početi...
Pitanjima. Tko će prvi?
Izvoli?
Ja... Moja mama... Moja...
Oprostite.
U redu je, dušo. Duboko udahni.
Mama kaže da ćemo morati reducirati hranu
jer se poremetio lanac dobave.
Hoćemo li... -Ne, ne.
Nećemo plašiti jedni druge tim riječima,
nekom redukcijom i lancem dobave.
Ne, čvrsto smo i snažno gospodarstvo.
Farme dobro rade. Samo malo štedite. I ja sam stegnula remen.
Jedem manje maslaca i pijem manje vina. Zdravija sam kad to smanjim.
Slijedite moj primjer i smanjite količinu.
Moći ćete jesti i omiljene poslastice.
Dobro? U redu. Idući, molim.
Živim s roditeljima u Westgateu. -Da, nanjušila sam.
Šteta. Obično joj uspije.
Ne, volim taj miris tvornice. Miriše na zaposlenost.
Oduvijek sam povezana s vama iz Westgatea.
Nastavi, molim te, dušo.
Moje roditelje brine da bi se tvornica za preradu šećerne repe mogla zatvoriti.
Hoćemo li se izvući, s obzirom na Kinu i to?
S obzirom na Kinu i to? -Djeca to govore.
Zar ne? -Hvala na pitanju.
Zemlja šećerne repe bit će dobro.
Da. Slobodna trgovina s Kinom uspjet će,
a Fabanska sloboda bit će vrijedna cijene koju smo platili. Ali imaj malo ponosa.
Osvojila sam Faban za vas. Osnažila sam vas.
Dajte, nemojte se odmah raspasti na prvoj prepreci.
Budite realistični. Prestanite se žaliti.
Dopustite da radim svoj posao i budite zahvalni. Dobro?
Dobro. Oprostite.
Ne ispričavaj se, dušo. Nisam te grdila.
Dobro. Tko je idući?
Samo provjeravam zabavljamo li se.
Da. -Je li?
Dobro. Idemo dalje. Hajde. Idemo.
Kad odrastem,
htio bih biti liječnik, poput vas. I...
Oprosti. Jebeni konj?
O tome je riječ. O konju.
Ovo je smiješno. Konji se preplaše.
Jednostavno su takvi.
Ili ne. Možda sam ja konjiću rekla da udari tu ženu.
Kas-kas-kas, udari je. Naravno.
Najbolje da svi okrivimo mene. Ja sam kriva.
Oprostite, ali ako si golemi trudni kit,
ne idi na prosvjede protiv vlade!
Vidite, upravo to Amerikanci žele.
Žele strah i nemire
jer njihov proračun za obranu ovisi o tome.
A vi im to dajete na pladnju.
I Keplingeru. Marksistički štakor želi se opet obogatiti na vama.
A skriva se u golemoj kući.
Pokušava nas potkopati.
Stalno kuje urote i stavlja plijesan u zidove.
Pokušava nas otrovati.
Oprostite.
Oprosti, dušo. Što si rekao? Da želiš biti liječnik?
Dajte joj maramicu. -Liječničko zanimanje...
Mislim da je dovoljno. -Postoje mnoge divne prilike
za mlade danas.
Ali mama i tata morat će ti kupiti mnogo pribora.
Da, sigurno je zbog hladnog i suhog zraka.
Molim? Hladnog? -Vrućeg, naravno. Vrućeg.
Napušeni ste? Makni se s mene!
Dobro.
Slušaj, ne ljutim se, ali zrak unutra bio je vrlo suh.
Zato mjerimo vlagu. A to je tvoj posao, zar ne?
Da.
A rekla sam ti i za zadah. Sjećaš se?
Nisam ljutita, ali zrak je bio suh, a zadah ti smrdi po govnu.
Liječnici iz palače kažu da se incident brzo riješio.
Unatoč kratkotrajnom liječničkom problemu,
uzvanici su bili oduševljeni
kancelarkinim nastupom.
Oštro je osudila strane kritičare i prodavače...
Kancelarko.
Ne, ne. Ostani sjediti. Sjedni, molim te.
Oprosti, dugo me nije bilo. Ali imala sam hrpu posla.
Da, sjećam se kako je.
Znaš već.
Crnog čaja? -Ne, hvala.
Nikad nisam voljela toplu pišaku.
Ali dobro si? -Da, jesam.
Sjajno. -Baš dobro. Izvrsno.
A ti? Vidim da još brineš o izgledu.
Imaš bradicu i glumiš fora raščupanog disidenta.
Baš sam pitala Nickyja kako ti je dolje.
A onda sam se sjetila
da si sretan ako imaš zrcalo.
Ako baš želiš znati,
u posljednje se vrijeme osjećam staro.
I usamljeno.
Ali dobro spavam.
Sanjaš o slobodi poput Mandele?
Elena. -Kancelarko.
Da.
Smijem li pitati zašto si došla?
Ne znaš?
Došla sam te ševiti do besvijesti, Eddie.
Dobro. -Šalim se.
Došla sam ti razbiti njušku. -Da.
Ako misliš da će pomoći. -Opusti se.
Šalim se.
Da.
Slušao sam radio.
Čuo sam za novi oštar stav prema Zapadu.
Zabavila me ironija.
Zanima te, zar ne?
Našim američkim prijateljima nikad nije bio simpatičan
moj protuimperijalni stav.
Više su voljeli tebe. Sigurnija muzara.
Svi se sjećamo kako bi se naguzila čim bi ti dobacili ček.
Gotovo je s time. Istjerala sam ih.
Jesi li? -Zbog poštenih, radnih ljudi.
Tvoji bivši ljubimci. -Da, tako je.
Pošteni radni ljudi. Kao onaj tvoj gorila.
Baš se pališ na grubijane poput njega.
Ne, on...
Nikad nije bio važan.
Ali zaista si sjajna s glupavima.
Baš padaju na tebe. -I preko tebe.
Koljači.
Zaista vjeruju u ta tvoja sranja.
Baš si ofucani stari paun sa svojom homoseksualnom knjigom i čajem.
I samo melješ o svojim ljevičarskim istraživanjima.
Pa da, vjerojatno su me trebali ševiti u mozak, kao tebe.
Slomljeni vole slomljene, zar ne?
Nisam ja kriva. Zanimljiva sam, a ti nisi.
Rođeni su u patnjama,
a ti njihovu patnju pretvaraš u bijes, kojim se služiš kao toljagom.
Genijalno.
Ali sad su tu toljagu okrenuli prema tebi. Zar ne, Elena?
Znaš to.
Veoma se bojiš
i zato si ovdje, glupa kučko.
Dobro.
Pa...
Lijepo se odmori, Eddie.
Gdje je moja obitelj?
Možda u Lisabonu.
Šteta zbog konja.
Lice i prsa.
Ostavite nešto i za poslije.
Dobro, prijatelji.
Iako je kancelarkin nastup dočekan s oduševljenjem,
naši izvori kažu da je tijekom postavljanja pitanja
kancelarka možda bila meta pulsnog radiofrekventnog napada CIA-e.
Takav napad može uzrokovati moždanu maglu, razdražljivost i krvarenje iz nosa.
Iako se kancelarka već oporavila,
liječnici će je i dalje pratiti.
Sumnjaju da će biti dugoročnih posljedica.
Želite li kancelarki zaželjeti brz oporavak...
Dobro došao natrag. Uđi.
Sjedni. Sjedni.
Da, znam, gadno je.
U redu je, divni moji gadovi.
Niste imali izbora. Hajde, jedimo.
Vidim da večeras imamo sir.
Bila je ovdje. -Da, jest.
Je li pitala za mene?
Ne, nije.
Zapravo, nije istina. Spomenuli smo te.
Jeste li? -Jesam.
Što je rekla?
Pitala me jesam li vidio njezina koljača.
Oprosti, prijatelju.
Istina je.
Zaista sam koljač. -Ne, nisi.
Jesam. -Ne, nisi.
Ozlijedio si ljude, ali...
Na što te natjerala poslije?
Da ozlijediš još ljudi.
Začepi. -Ozlijedio si ljude
jer si htio da te voli.
Voljela me.
Moj ti je savjet
da se predaš. Odloži oružje.
Pusti je, kao ja. Dobro?
Odjebi.
Dobro. U redu.
Nadam se da još nisi pročitao moju knjigu. -Naravno da nisam.
Ni jednu jedinu stranicu? -Ne.
Bravo.
Večer za izlazak oduvijek je svetinja.
To je jedna večer kad se možemo usredotočiti na ono najvažnije:
obitelj. -Obitelj.
Ptičica! -Ptičica.
Ptičica. Dobro. Jeste? U redu.
Odlazite. Svi odjebite.
Nicky, da sam trudna, ne bih išla na prosvjede.
Svašta se može dogoditi.
Mogli bi me oboriti
ili bi me mogao udariti jebeni konj.
Moraš štititi dijete po svaku cijenu, zar ne?
Nicky?
Gubim ih.
Svoj narod.
Jer ih držiš na udaljenosti.
Molim? Ne, nije tako. -Da, jest.
Što ti znaš?
Ne budi tako djetinjasta, Lenny.
Jebemu.
Prosvjedi su stvarni.
Zbog Kine je pola Westgatea ostalo bez posla.
Znaš to!
Moraš vidjeti svoj narod. Budi s njima.
Joj, ne. To nije... Neću. Nikako.
Bit ću s tobom cijelo vrijeme. -Ne, neću.
Ponijet ćemo tvoje lijekove. -Ne, nikako.
Bit će ti kao da si u palači.
Kažem ti da ne mogu!
Moraš to učiniti, Lenny.
I možeš.
Vjeruj mi, možeš ti to.
Što će se dogoditi?
Odvest ćemo se do Govnograda,
a ti ćeš im se osmjehnuti tim prekrasnim osmijehom,
reći im lijepe riječi i usrećiti te jadnike.
A onda ćemo se vratiti kući.
Može?
Vruće.
Vruće, vruće, vruće. -Dobro.
-Diazepam, adrenalin... -Ne, ja ću. Mogu to.
Ništa ti se ne može dogoditi.
Nicky, trebali smo nabaviti više ovih ventilatora.
I B12. Hvala, Rachel. Idemo.
Kancelarka Vernham danas će se osobno susresti
s predstavnicima sindikata uzgajivača šećerne repe iz Westgatea
kako bi razgovarali o problemima prosvjednika.
Što želimo? -Poslove za Westgate!
Kada to želimo? -Odmah!
Izvori kažu da se kancelarka nada okončati nasilje i nemire
koji su izbili na nedavnim prosvjedima
i započeti plodonosan i smirujući dijalog
s proizvođačima šećerne repe.
Između ostaloga, raspravljat će
o strategiji ograničavanja prodaje šećera konkurenata iz Kine.
Kancelarka se i ovaj put raduje
što će biti među ljudima Westgatea,
koje oduvijek smatra srcem i dušom radničke klase ove države.
Oprosti.
Mislio sam da je bolje da se nađemo kod mene.
Vidiš da sam u horizontali.
Jadni Tom i Vin.
Niste vi krivi, prijatelji. Nikad niste.
Nisi čuo novosti?
Da, gubi.
Da. Nalazi se sa sindikatom uzgajivača šećerne repe u Westgateu.
Dovoljno je očajna da napusti svoje stakleno zvono.
A to, Herberte, znači...
Hvala, prijatelju.
Izvoli, sjedni.
Mislim da to znači
da se bliži kraj.
Mislim da je gotovo. Gotova je.
I dalje smo zarobljenici njezina hira.
Možda umremo s njezinim režimom.
Ali ako preživimo, trebamo plan.
Mi? -Da.
Mi. Zajedno.
Ja sam iskusan u poslovima kancelara,
a ti...
Ti poznaješ malog čovjeka.
I imaš viziju.
Da.
Što bismo učinili?
Sve. Baš sve.
Vratit ćemo ih?
Hoćemo. -Farme i tvornice?
Da. -Poljoprivredna reforma?
Rekao sam sve. -Amerikanci se ne smiju miješati.
Ne, naravno da ne.
Što je?
Ne, ne smiju se miješati.
Ali nekako moramo najprije ukinuti sankcije
i stabilizirati tržište da izbjegnemo potpunu katastrofu,
a nakon toga ćemo izbjegavati Ameriku.
Previše govoriš. -Katkad.
Ali pogledaj mi dušu.
Nemam ti razloga lagati.
A ona?
Što s njom?
Što će joj se dogoditi?
Ne znam zašto ti je stalo, s obzirom na to kako postupa s tobom.
Ali imat će pošteno suđenje.
Tako da ljudi vide tko je i što je učinila.
Da vide da sam ja suosjećao s njima, a ne ona.
A onda...
Onda će dobiti što je zaslužila
i napokon je više neće biti.
Dobro?
AGNES I OSCARE, AMERIKANCI SMO
STVARNI SMO I MOŽEMO VAM POMOĆI. MOLIM VAS, RAZGOVARAJMO.
SLUŠAM.
Kakav je to smrad?
Zaboga, kao pišalina divlje svinje.
Sigurno smo u Westgateu. -Hoćeš malo mirisnog ulja?
Da, molim te. Hvala.
Hvala, ljubavi.
Oprosti. Klimatizacija u autu ne radi kao ona u palači.
Pojačana je do jaja, Nicky. -Je li?
U redu je. I prije si dijagnosticirao perimenopauzu, doktore.
Da, jesam.
Nisam li pravi zgoditak?
Sad je 13 h. Poslušajmo kancelarku.
Želim čuti svoje obraćanje.
Možete li pojačati, molim vas? -Glasnije!
Moji prijatelji,
dragi moji,
jedva se čekam opet susresti s vama
i odgovoriti na pitanje što se dogodilo s našom ljubavi.
Dopustili smo da izblijedi.
Umovi bez elegancije odgurnuli su jedan drugog.
Usijane glave.
A zapravo želimo biti zajedno,
poput majke i djeteta. Želimo se dodirnuti.
Zato vas preklinjem,
nemojte me izolirati.
Dopustite da se vratim k vama.
Čini se da su sretni što te vide.
On izgleda sretno. -I jest sretan
jer svi znaju da sam ja došla k njemu.
Duboko udahni.
Pokušaj ne udisati previše.
Gospođo kancelarko.
Ja sam Silas Ganz, predsjednik sindikata uzgajivača.
Čast mi je što ste došli čak ovamo. -Molim vas.
Uvijek mi je drago biti u Westgateu.
Dobar dan, Westgate.
Dobar dan. Nicholas Vernham. -Zadovoljstvo mi je biti ovdje.
Najprije peremo šećernu repu,
a zatim je režemo na trakice. Pokazat ću vam u idućoj fazi.
Ovaj miris izaziva voda koju smo izvukli iz šećerne repe.
Smrdi po psećem izmetu. -Da.
Iskreno, svi smo se već naviknuli,
pa nam sad grozno smrdi sve što ne smrdi na pseći izmet.
Imamo 300 000 ha usjeva šećerne repe,
od čega možemo dobiti malo više od četiri milijuna tona rafiniranog šećera.
To nam je uobičajena kvota.
Ali ako Kina preplavi tržište,
tvornicu će zatvoriti do Božića.
Ako je kineski šećer koji se prodaje dvostruko jeftiniji,
naravno da će ga ljudi kupovati. -Da, naravno.
Nismo glupi, znate?
Niste. -Ako se tvornica zatvori,
ne znam što bih drugo. Samo ovo znam.
Možda traže radnike u Guangzhouu. -Oprostite.
Dopustite mi.
Smijem li?
Prije nego što nastavimo, htjela bih nešto reći.
Duboko suosjećam sa sirotom ženom i djetetom
koji su poginuli tijekom prosvjeda.
Molim za minutu šutnje njima u čast.
SINDIKAT UZGAJIVAČA ŠEĆERNE REPE
Ići ću na turneju i slušati vas.
Putovat ću diljem zemlje kako se krvoproliće ne bi ponovilo.
Usto ćemo pokušati ograničiti uvoz kineskog šećera u trgovine.
Provest ćemo reforme koje će štititi prava naših radnika u industriji šećera.
Westgate će se opet izdići.
Da.
Tako je.
Kancelarko Vernham, imamo maleni dar za vas.
Ovo je smiješan darak.
Šećerna repa za vrt palače.
Hvala vam za današnji razgovor.
Bio je vrlo razuman.
Znali smo da ćete shvatiti.
Naravno.
Makni tu jebenu, smrdljivu
usranu biljku od mene, Nicky!
Dovedite g. Laskina.
Da? -Mi ćemo govoriti.
Pretvarajte se da smo obitelj.
Ondje vas ionako ne nadziru.
Dobro.
Režim kancelarke Vernham past će.
Možda ne sutra, ali hoće.
Ostanete li u palači, vi i vaš sin bit ćete zarobljeni.
Morate izaći.
Zaista nam možete pomoći? -Možemo.
Naši će vam ljudi pomoći.
Slušam.
Trebamo samo informacije o bliskom krugu oko nje.
Želimo znati dnevna ponašanja, što jedu, s kime razgovaraju,
kamo idu, koje su im navike i kretanja.
Ali o tome ćemo poslije.
Najvažnije je da izvučemo vas i sina.
Gospodine, ne znam tko ste. -Molim?
Ne znam tko ste.
Odana sam kancelarki.
Vi ste demon. Nemojte me više zvati. -Slušajte me...
Što se dogodilo s našom ljubavi?
Dopustili smo da izblijedi.
Umovi bez elegancije.
Usijane glave.
Ne isključuj me, dragi moj.
G. Laskin.
Otkrila sam dokaze o vrlo uznemirujućoj uroti.
Pošaljite oružane snage
u urede sindikata uzgajivača šećerne repe u Westgateu. Odmah.
Pusti me k sebi.
Želite da nađemo dokaze
o uznemirujućoj uroti?
Ne, to ste rekli vi, ne ja.
Dakle, ne govorite mi da podmetnemo oružje i novac u ured sindikata?
Ne, to ste vi rekli. Ne ja.
Želim te osjetiti i da ti osjetiš mene.
Kancelarko, ako to učinite, prosvjedi će eskalirati.
G. Laskin, zaštitite našu državu na vrlo poseban način,
onako kako samo vi znate.
Molim te, molim te,
želim da se to napokon dogodi.
Jer...
Sanjam o tome da te ševim.
Jebemu!
Herberte.
Ne mogu spavati.
Onda ću...
Ne, ne.
Ne želim spavati.
Ne?
Otkako sam te upoznao,
kad god zaspem,
na minutu, pet ili sat,
nema ničega.
Shvaćaš? Praznina.
Ne sanjam.
Nema ničega.
Dobro.
Što mi to govoriš?
Kao da sam mrtav.
Razumijem, Herberte.
Zaista? -Da. To je njezin način.
Mislim...
Prekine ti dotok kisika i informacija u mozak.
Nema nikakvih podataka
o društvenoj stvarnosti.
To ona čini.
Ma o čemu ti, jebemu?
Dobro, dobro.
Nestrpljiv si.
Nestrpljivo očekuješ promjenu. Shvaćam. Svi mi to očekujemo.
Ne. Pogledaj me.
Ne volim te.
Ne moraš me voljeti. -Moram.
Moram te voljeti.
I volio bih te.
Pogledaj me.
Ali ne volim te.
Uvijek isto s vama, zar ne?
Vidim te.
Ne želite odabrati ono što je najbolje za vas.
Vidim te.
Ne mogu ti pomoći, Herberte, jer ne želiš da ti pomognem.
Ti i tvoja jebena knjiga.
Da si je pročitao, naučio bi nešto.
Ali ne želite ništa naučiti. Ne želite si pomoći.
Želite živjeti s jebenim osjećajima.
Želite sanjati.
Ne. Želim nju.
Da, da. Koljaču.
Svakako si joj zaokupio pozornost.
Hajde.
Idemo.
Potaknuti pouzdanom dojavom lokalnih i državnih redarstvenika,
agenti Državne sigurnosti ovaj tjedan otkrili su
urotu zastrašujućeg opsega
u Državnom sindikatu uzgajivača šećerne repe.
Goleme količine oružja
i veliki iznosi u valuti SAD-a
nađeni su u uredu predsjednika sindikata Silasa Ganza
tijekom sinoćnje racije.
Kancelarka je rekla
da je cijeli pokret prosvjeda u Westgateu
mjesecima tajno organizirala američka obavještajna služba
kako bi potkopala i ukinula njezinu funkciju.
Van s Vernhamicom!
Radikali Westgatea zakleli su se da će osvetiti uhićenje Ganza,
a izvori iz vojske upozoravaju na dugu borbu
protiv naoružanih prosvjednika kojima je cilj uništenje.
Van s Vernhamicom!
Bit će sve nasilnije.
Nadajmo se.
Ako napadnem mirne prosvjednike, čudovište sam.
Ako napadnem naoružane pobunjenike, zaštitnica sam.
Agnes? -Da, kancelarko?
Moramo osmisliti nove protokole. -Kako želite, kancelarko.
Nema zapadnjačke elektronike u palači,
ali ni kineske.
Stanovnici palače ostaju u palači,
uključujući tebe i Oskara. Zaključat ćemo se.
A ako budemo imali hitan slučaj s Oskarom?
Ovo je hitan slučaj. Slušaš li me, jebemu?
Možda smo na rubu građanskog rata.
Oskar će biti sa mnom cijelo vrijeme. Moja je obitelj moguća meta napada.
Da, kancelarko.
Bit će sve dobro, Agnes. -Da, kancelarko.
Ne vjeruješ mi?
Želim te ševiti.
Nemoj prestati. Nemoj. Nastavi.
Idemo. -Lenny.
Ne, ne gledajte. Ne gledajte.
Ovuda.
Pođite s nama.
Lenny.
Učinite što morate. Odluka je na vama.
Što ćete učiniti u bitci koja nas čeka da očuvate naš način života?
Kako ćete dokazati svoju ljubav?
Naša kancelarka kaže da će nas samo ljubav spasiti.
Bez nje smo zauvijek izgubljeni. -Da! Da!
Prijevod: Ana Babić