O ŠTYRI MESIACE
A pokiaľ ide zahraničné správy o údajnom meškaní výstavby
rafinérií kobaltu, ktoré stavajú naši noví čínski partneri,
overte si zdroje, hovorí zástupca Bartos Corporation.
Tvrdí, že práce na výstavbe rafinérií pokračujú hladko
a nikto nepochybuje, že Číne leží na srdci naša budúcnosť.
Je jedna hodina a spájame sa s našou kancelárkou.
Dobrý deň.
Všetkých vás žehnám v tomto čase veľkých výziev
a veľkých príležitostí.
Napriek zdiskreditovaným zahraničným správam
bolo znovuzjednotenie s Fabánom jednoznačným úspechom.
Neprebiehajú žiadne nepokoje.
Neexistuje žiaden odpor.
Nastalo iba obnovenie našej lásky.
Napriek tomu sa nás Amerika a jej vazalské štáty snažia zadusiť.
Ale ich malicherné sankcie budú neúčinné. Lebo našu lásku sankcie nezasiahnu.
Vypnite to!
- Nepriatelia vedia, že sa nám darí. - Vypnite to!
Naša ekonomika je silná. Naši robotníci sú šťastní.
- Nepriatelia vedia. - Prosím!
- Že sa nám darí. - Čo je to s tebou?
- A všetci sme šťastní. - Prečo už nespíš?
- Prosím, vypnite to! - Nemôžeme, mäsiar.
- A to znechutí Američanov. - Štyri hodiny rádia denne. Predpis.
- Vypnite to! - Kurva, budeš už ticho?
Pred nikým sa neskloním.
Každý, kto sa opováži uraziť mňa alebo moju krajinu, pocíti môj hnev
a nikdy mu neodpustím.
Je jedna hodina.
Spájame sa s našou kancelárkou.
Je jedna hodina,
čas na každodenný prejav kancelárky Vernhamovej.
Svetom sa šíri zákerná lož o tom,
že dohoda o voľnom obchode s Čínou poškodzuje naše cukrovarníctvo,
že obchody sú preplnené lacným čínskym cukrom,
ktorému naši miestni producenti môžu len ťažko konkurovať.
Zákerná lož.
Neverte týmto lžiam.
Náš priemysel je silný.
A pestovatelia cukrovej repy v provincii sú šťastní.
Hulvát z provincie.
A takzvané demonštrácie v regiónoch, kde sa cukrová repa pestuje,
sú len lacné americké predstavenie.
Nedajte sa oklamať ľuďmi ťažkopádneho ducha.
Snažte sa v sebe nájsť vznešeného ducha.
A kto je v skutočnosti zodpovedný za problémy našich podnikateľov
a správy o nepokojoch v provincii?
Ja vám poviem kto: Keplinger.
Zákerný ľavičiar.
Stále sa snaží spolu so svetovou elitou
pracovať na zničení toho, čo sme dosiahli.
Pre tých, ktorí sú proti nám, mám teraz jednoduchý odkaz.
Sníva sa ti, že ma pretiahneš.
Mne sa nesníva, že pretiahnem teba.
Sníva sa ti, že ma pretiahneš, mne sa nesníva, že pretiahnem teba.
- Ticho! - Sníva sa ti, že ma pretiahneš.
Mne sa nesníva, že pretiahnem teba.
Spi! Už spi!
Už je to týždeň, ty jebo šialený!
Sníva sa ti, že ma pretiahneš, mne sa nesníva, že pretiahnem teba.
Je jedna hodina, spojme sa s našou kancelárkou.
Doriti!
Teplo, teplo.
Je tu, kurva, teplo!
Zima!
Zima! Svinská zima!
Čo to máš na sebe? Vyzleč si to!
A spáľ to! Ak pri tejto teplote ešte bude horieť oheň.
Mala si lepšiu noc?
Akoby som ležala v zadku ťavy.
- Necítiš to? - Nie, isteže cítim.
V mojej časti sveta je to rovnako zlé.
- Teplo. Príliš teplo, príliš. - Chuderka.
Znova sa rázne porozprávam s údržbou?
- Hej. - Vieš čo? Keď nemôžem zaspať,
predstavím si, ako mi lekár pomaly otvára lebku
a vyberá mi odtiaľ mozog a myšlienky, ktoré mi nedovolia spať,
túžby aj bolesť.
Všetko zmizne a ja potom hneď zaspím.
Nebudem si predstavovať vlastnú lobotómiu.
Áno, iste. Bol to len taký nápad.
Bože, dnes z neho tiahne ako z hnoja.
- Dobré ránko, drahý môj. - Dobré ránko, miláčik môj.
Dáme si jednu malú mentolku, dobre?
Dobrý chlapec.
Ako vyhňa.
Je tu ako vo vyhni. Bože, tu je to ešte horšie, Nicky.
Chlapec vraj spáva s kancelárkou v posteli.
Začínam mať obavy.
Máme aj oveľa akútnejšie problémy.
Celá ekonomika sa rúti k záhube.
Ja som rovnako rozhorčený ako vy.
Synova prihláška na Princeton, môj účet na iPhone.
Môj bungalov v Miami. Všetko to šlo do riti.
Žijem ako besný pes v cigánskej osade.
Pamätám si, ako ste vítali našu výpravu do Fabánskeho koridoru.
„Sankcie? Nech si ich len uvalia.“ Tak ste krákali.
Nie. Stále podporujem politiku madam.
- To viete, lenže... - Lenže? Lenže čo?
Chcete dovolenkovať tam, kde nevládne zákon šarie?
Zbavte sa tých kabátov. Uvidí vás.
Číslo, číslo, drahý, nezabúdaj!
Tridsaťštyri.
Dobre, poďme na to.
- Počkaj. Kaviár. Počkaj! - Áno.
Syr. Je to.
Dám tam: „Láska prekoná všetko,“ dobre?
„Trápne sankcie nás nevyhladujú.“
Áno, to je dobré. Vlastne lepšie.
S radosťou oznamujem, že sme už dostavali 20 z 26 centier poézie.
Moja peňaženka roní horké slzy, ale je to úžasné.
Prečo je ich 26, preboha?
Taký bol pôvodný počet výtlačkov Blakeových Piesní nevinnosti.
To myslíš vážne? Veď je tu, kurva, 4 000 stupňov!
- Pardon, madam, sila zvyku. - Ja si dám, prosím!
Poď sa aj ty najesť!
Ospravedlň sa, Agnes!
Vieš čo? Prepáč! V poslednom čase si taký protivný!
- A ešte, Agnes? - Áno, madam?
Z úst mu cítiť výkaly. Všimla si si?
Zatiaľ nie, madam.
Popracujeme na tom spolu. A, Agnes?
Ako sa má?
Ešte som sa dnes nepýtala, madam.
Ale spáva.
Spáva?
Hej, trochu, madam, hej. Podľa mňa sa snaží.
Dobre.
Takže stále žije.
Dobre.
A, Agnes, zožeň mi, kurva, ďalšie klimatizačné jednotky.
Určite, madam.
Keby aj protesty v provincii boli skutočné,
čo isto nie sú,
na čo sa producenti cukrovej repy môžu sťažovať?
Čína je náš priateľ.
Spíš dobre, mäsiar?
Len si spomeňte, ako všemožne investuje do našej budúcnosti.
Infraštruktúra, cesty,
naše úžasné nové rafinérie kobaltu.
Všetky tieto partnerstvá nám čoskoro prinesú zisk.
Kto vám povie opak, je buď nástrojom amerických výzvedných služieb,
alebo pomýlený podporovateľ Keplingera, ktorý sníva o našom úpadku.
Ale žiaden úpadok nebude.
To prekliate rádio. Ed.
Naša láska je príliš silná.
A nikto ju nikdy nenaruší.
- Ja jej o tom koni nepoviem. - Ale musíme jej povedať o tom koni.
Vy jej o tom koni povedzte, je to vaša parketa.
Som minister informácií, nie majster bičov a konských úzd.
Do riti, je tu taká zima!
Vyvraždil by som celú rodinu za šál.
Jeden šál. Podrezal by som ich.
No, krása.
Toto je niečo nové.
Dobré ráno. Skôr ako začneme, chcem niečo povedať.
Nepotrebujem vaše utrápené tváre.
Musíte sa naučiť byť normálni.
Keď nie ste normálni, mám pocit, akoby ste mi hovorili,
že nie som normálna, a to nerada vidím v tejto sále.
Je to výraz prehry a to sa mi nepáči.
Potom vám všetkým nedôverujem a chcem, aby ste pomreli.
Takže...
Len sa naučte byť normálni. Dobre, začnime.
Madam,
naši zahraniční protivníci robia, čo môžu,
až na ozbrojený zásah, aby nás potrestali za Fabánsky koridor.
Zmrazili aktíva, bránia cestovať, podporujú zbehov.
Ja to volám svätuškárske sankcie.
Áno, ale aké sú novinky, za týmito správami?
Povedali mi, že trhy sa upokoja po dohode s Čínou.
Dohoda o voľnom obchode nám mala zarobiť peniaze, nie ochudobniť nás.
Madam, voľný obchod s Čínou nezaúčinkoval ako sme dúfali.
Ako viete od protestujúcich v provincii,
lacný dovoz poškodil náš priemysel a...
Na sračky okolo cukrovej repy kašlem.
Chcem počuť o rafinériách kobaltu.
Čína mala zmodernizovať naše rafinérie a naštartovať ekonomiku.
Tak, kedy to prinesie prospech? Kedy nám začnú zarábať.
Veľmi skoro, madam. Dúfame.
Pravda je, že čínski dodávatelia narazili na technické problémy.
No, veľké prekvapenie!
- Nemôžem čakať naveky, viete? - Na druhej strane, madam,
po nedávnom zatvorení ďalších troch cukrovarov
protesty v provincii začínajú byť nepekné,
mali by sme popracovať na zlepšení obrazu.
Madam, mohli by sme vám povedať o incidente, ku ktorému došlo včera?
Ide o to, čo sa stalo s jedným koňom.
Dychtivo čakám na ďalšiu vetu.
Jazdecký policajt, ktorý monitoroval protest producentov cukrovej repy,
no jeho kôň sa splašil.
- Ale na vine bol dav, madam. - Ten kôň vyvádzal a kopol ženu.
Priamo do oblasti brucha.
A tá žena bola tehotná.
Bol to akoby neplánovaný potrat.
Dosť po termíne.
Áno, a tá žena?
Žiaľbohu, tá skonala.
Pardon, prečo toto musím počúvať?
Madam, ide o to, že sa z toho stal dôvod na ďalšie protesty
ľudí, ktorí prišli o prácu najmä v provincii.
Ja vám kašlem na ľudí z provincie, ja vám kašlem na ich citové potreby,
správajú sa ako deti.
Áno, madam, súhlasím.
Ale aj tak bolo by rozumné nadviazať istý verejný dialóg
s ľuďmi, čo sa búria v provincii.
A keďže v tom hrá rolu malé dieťa.
Niečo s deťmi?
Fajn. Otázky a odpovede s deťmi z provincie tu v paláci.
Podám im informácie, nebudem sa zaujímať o ich nezriadené city.
Bože, je tu, kurva, teplo.
Komu je ešte teplo?
VAŠA SITUÁCIA JE NEUDRŽATEĽNÁ. ALE MÔŽETE SA Z TOHO OBAJA DOSTAŤ.
- Hej! - Doriti.
- Čo to má byť? Kam pôjdeme? - Poďme, mäsiar.
Vľavo!
- Kam ma to vediete? - Niečo skús
- a máš guľku v hlave. - Ona by ma nikdy...
- Ona na teba serie. - Hýb sa!
Vľavo!
Ahoj, Herbert.
Ja som Ed.
Keplinger.
- A čo tu ty robíš? - Bývam tu.
- Nie, ty tu nebývaš. - Som si istý, že tu bývam.
Nie, nie, bývaš na vidie...
- Bývaš na vidieku. - Vážne?
Bože, ale ako vidíš, predsa bývam tu.
Nie, nie. Videl som ťa.
Žiješ vo veľkej hanbe. Na severe vo veľkom dome.
Všetci to vieme. Všetci sme ťa videli.
Aha to. Áno, tak také je čaro kinematografie.
Veľmi zdvorilo ma občas vyvedú z mojej cely do vidieckeho sídla
a nafilmujú pre vás príbeh.
- Si ty ale zasraný klamár. - Áno,
chápem, že si zmätený po tom, čo vám povedala.
Nie, ty si nás chcel zruinovať, keď si bol kancelár.
Svojim ľavicovým kamošom si dohadzoval zmluvy.
Poradím ti, Herbert, ako väzeň väzňovi.
Všetko, čo sa ti zdalo, že vieš tam hore,
keď si dýchal voľný vzduch, je len hmla.
A tá sa rozplynie.
Mohol by som...?
Tom, kľúče.
Ďakujem. Si z kraja cukrovej repy, však?
Moja mama bola tiež odtiaľ.
A už to je.
Týchto dvoch sa neboj. Sú to veľmi, veľmi milí ľudia,
ktorí prešli veľmi dlhú cestu, hlavne Vin.
Tak to oni mi dali tvoju knihu?
Knihu, knihu. Ale nečítal si ju, však?
- Nie. - Ešteže tak.
Páchnuci dych starého ľavičiara.
Vie niekto prečo stále stojíme? Poďte! Sadnime si!
Prosím!
Jemne, jemne, Vin.
Čo to má byť?
V mojej cele je trochu tesno, takže ma Tom a Vin občas privedú sem
do tunelov na polnočnú hostinu.
Zapálime si, dáme šnaps, kúsok salámy.
Je to naše tajomstvo.
Tajomstvo.
Poriadne si ťa podala, čo?
Ale neboj sa, nechcem si s ňou vyrovnávať účty.
Už som sa dostal do bodu, keď ju úprimne...
- V podstate ju ľutujem. - Nie, nie. Zavri, kurva, hubu.
Pozor na ústa, mäsiar!
Za týmto stolom ho budeš oslovovať menom,
rozumieš?
Vypadni!
- Ale nemal som salámu. - Dnes ju ani mať nebudeš. Choď!
Tom, kamarát, daj nám chvíľu, prosím.
Ospravedlňujem sa.
Tu dole
spoznáš, čo je úcta.
Hej? Jedno, čo si spravil.
My dvaja sme si rovní.
Nie som lepší ako ty, vlastne som oveľa horší. Prosím!
Je lepšia ako vyzerá.
Ďakujem.
Neprehltni.
Neprehltni. Neprehltni.
MÔŽETE SA Z TOHO OBAJA DOSTAŤ.
AMERIKA TVOJHO SYNA UZDRAVÍ.
SOM VERNÁ SVOJEJ KRAJINE.
PROSÍM, NEKONTAKTUJTE MA UŽ.
Tadiaľto, prosím. Tadiaľto, deti z provincie.
Tí, čo máte otázky na kancelárku, na vyznačené miesta. Prosím.
Tadiaľto, prosím. Prosím. Sadnite si.
A riadne sme tie deti preverili?
- Žiadni prepubescentní Trockijovci? - Všetky deti boli prelustrované,
- verte mi! - Dobre.
Lebo nechcem, aby náhodou prišli o život.
Áno, dúfajme, že k tomu nedôjde.
Madam?
Prosím nezabudnite, že toto sú skutoční ľudia z provincie,
- a žiadali ste o priamy prenos. - Prečo mi to všetci opakujú?
Myslíte si, že sa vyserem na pódiu?
Ale podľa mňa by bolo rozumné zachovať chvíľu ticha,
predsa len.
- Toho koňa nespomeniem. - Nemusíte povedať slovo kôň.
Lebo väčšina ľudí iste pochopí, že v podstate ide o koňa.
Prestaňte opakovať slovo kôň!
Tak, bez ďalšieho čakania, milé deti,
kancelárka Elena Vernhamová!
Dobrý bože, ale je tu teplo. Prepáčte nám to.
Tak, dobré ránko.
Dobré ráno, madam kancelárka.
Milé. Tak...
Chcela by som teraz začať...
S otázkami. Kto je prvý?
Áno?
Ja. Moja mama. Moja...
Pardon.
To nevadí, drahá, pokojne dýchaj.
Mama hovorí, že budeme mať jedlo na prídel
kvôli problémom v zásobovaní.
- Mali by sme z toho...? - Nie.
Nemusíme sa vôbec báť takýchto slov
„na prídel“ a „zásobovanie“.
Nie, máme dobrú silnú ekonomiku.
Silné hospodárstvo. Len trochu šetrite. Ja si tiež uťahujem opasok.
Menej masla, menej vína. Jem menej a to mi prospieva.
Len sa riaďte mojím príkladom striedmosti.
Maškrty po jedle dostanete aj tak.
Áno? Dobre. Kto je ďalší? Áno?
- Bývam s rodičmi v provincii. - Zdalo sa mi, že tu niečo smrdí.
Aká škoda. Ale možno to zahrá.
Nie, lebo ja milujem vôňu továrne. Tak vonia práca.
A ja som vždy mala k ľuďom z provincie osobitný vzťah.
Pokračuj, láska!
Moji rodičia sa boja, že cukrovar, kde pracujú, zatvoria.
Budeme v poriadku? Keď v tom hrá rolu Čína?
- „Keď v tom hrá rolu Čína?“ - No, deti hovoria.
- Či nie? - Ďakujem za otázku.
Kraj cukrovej repy bude v poriadku.
Áno. Voľný obchod s Čínou bude veľký úspech.
Fabánska sloboda bude stáť za to. Jedno vám poviem. Majte trochu hrdosti!
Získala som pre vás Fabán, teraz máte väčšiu moc.
No tak! To sa chcete rozbiť na kúsky pri prvom výtlku?
Buďte realisti, ľudia! Už sa toľko nesťažujte!
Nechajte ma pracovať a buďte vďační. Dobre?
Dobre. Pardon.
Nehovor mi, pardon. Ja ťa nekarhám.
Dobre, kto je ďalší?
Ale najprv. Zatiaľ sa dobre bavíme?
- Áno. - Hej?
Fajn, dobre. Tak, tak ďalšia, poďme! Počúvam.
Tak. Keď vyrastiem,
chcem byť doktor tak ako vy a...
Prepáčte, ale vydrbaný kôň?
Iba o toto tu ide?
O koňa? To je absurdné. Kone sa plašia,
veď to sa bežne stáva.
Ale nie, asi som to bola ja, kto mu kázal kopnúť tú ženskú.
Klip, klop, klip, klop, kop! Áno, no jasné!
Všetci obviňujú mňa, bola to moja vina.
Počuj, ale prepáč, keď si tehotná ako veľryba,
nechoď na protesty proti vláde.
Lebo presne toto Američania čakajú.
To chcú strach a nepokoje,
lebo ich rozpočet na obranu od toho závisí.
A vy hlúpi im to dávate na podnose.
A Keplinger tiež, ten zradca, už kuje pikle, ako sa na vás zase nabalí.
Skrýva sa na vidieku.
Podkopáva našu moc.
Snová sprisahania, rozsieva pleseň po paláci.
Všetkých nás chce otráviť.
Prepáčte.
Prepáč, drahý. Vravel si, že chceš byť... Chceš byť doktor?
- Dá jej niekto vreckovku? - Lekárske povolanie...
- Videli sme dosť. - ...ponúka veľa príležitostí
pre dnešnú mládež.
Ale rodičia ti budú musieť kúpiť drahé vybavenie.
Áno. To ten studený vzduch.
- Čo? Studený? - Teplý. Teplý, isteže, teplý vzduch.
Si na kreku? Zlez, kurva, zo mňa!
Fajn.
Počúvaj, nehnevám sa. Ale bolo tam veľmi sucho
a na to tu máme merač vlhkosti, a to je tvoja práca, áno?
Áno.
Pamätáš si, čo som povedala o dychu?
Nehnevám sa. Ale vzduch bol suchý a tvoj dych smrdí ako hovno.
Lekári v paláci incident rýchlo vyriešili,
aj napriek krátkym zdravotným problémom
boli všetci prítomní unesení
kancelárkiným vstúpením,
ktorého súčasťou bolo aj ostré odsúdenie zahraničných kritikov a dodávateľov...
Kancelárka.
Nie, nie. Nie, zostaň sedieť. Seď, seď. Seď, prosím.
Prepáč, dlho som tu nebola, bola som na roztrhanie, vieš?
Áno, pamätám si, aké to vie byť.
Vieš?
- Lapsang? - Ďakujem ti, nie.
Nikdy som nemala rada teplé šťanky.
- Ale je ti dobre? - Je, je.
- Hrozne dobre. - Ohromné, dobre ti tak.
A tebe? Udržuješ si stále svoj štýl, ako vidím.
Strnisko a ležérny štýl disidenta.
Povedala som Nickymu: „Som zvedavá, ako sa tam dole má?“
No a spomenula som si,
že pokiaľ máš zrkadlo, máš čo robiť.
No, ak to chceš naozaj vedieť,
cítim sa trochu staro a...
osamelo.
Ale spávam dosť dobre.
Snívaš, že sa vrátiš ako Mandela?
- Elena. - Kancelárka.
Hej.
Povieš mi, prečo si prišla, konkrétne?
Ty to nevieš.
Budeme súložiť ako zajace, Eddie.
- No fajn. - To bol vtip.
- Prišla som ti napraviť fasádu. - Hej.
- No, ak ti to pomôže? - Pokoj.
Len ďalší vtip.
No...
počúval som rádio.
Tvoj rázny postoj k Západu
ma pobavil svojou plytkou iróniou.
Pobavilo ťa to?
Naši americkí priatelia nikdy nechceli
moje antiimperialistické drísty,
mali radšej teba, bola si ich istá riťka.
Pamätáme si, ako si padla na kolená, keď vytiahli šek.
Tak to sa už skončilo. Vyhnala som ich preč!
- No nehovor? - Kvôli čestným pracujúcim ľuďom.
- To si rád hovorieval ty. - Áno, správne,
čestní pracujúci ľudia ako tá tvoja gorila.
Surovci ako on ťa vždy vzrušovali, čo?
Nie, on nikdy...
nebol dôležitý.
Ale aj tak, s idiotmi to úžasne vieš.
- Úplne ťa žerú. - A teba vypľujú von.
Tí mäsiari.
Fakt zhltnú každú tvoju sračku.
Si neschopný starý páv, máš knižku, piješ lapsang.
Bľaboceš svoje ľavičiarske nezmysly.
Áno, asi som mal mať nasraté v hlave ako ty.
Narušení ľudia fakt milujú narušených ľudí.
Nemôžem za to, že som zaujímavá a ty nie si.
Cítia bolesť
a ty zmeníš ich bolesť na hnev a ich hnev je tvoj obušok.
Geniálne.
Ale obušok sa obracia proti tebe. Je tak, Elena?
A ty to vieš.
Veľmi sa bojíš.
A práve preto si tu, hlúpa vydrbaná mrcha.
No, fajn.
Tak...
Len pekne oddychuj, Eddie.
Kde mám rodinu?
V Lisabone? Možno?
Škoda toho koňa.
Tvár a hrudník.
A neskôr znova.
Nič to, drahí moji.
Kancelárkino vystúpenie zožína všeobecné uznanie,
ale dostali sa k nám správy, že pri stretnutí s deťmi
sa stala obeťou útoku pulznou rádiovou frekvenciou, ktorý vykonala CIA.
Podľa lekárov útoky spôsobujú zmätenosť, podráždenosť a krvácanie z nosa.
Hoci kancelárka sa už stihla zotaviť,
budú ju ďalej sledovať lekárski experti,
ktorí vylučujú, že by mohla mať dlhodobé následky.
Ak chcete kancelárke zaželať všetko dobré...
Vitaj späť. Poď.
Sadni, sadni!
Áno, ja viem. Morbídne.
Nevadí mi to, bastardi,
nemali ste na výber. Tak, len si dajte.
Vidím, že dnes tu máme syr.
- Bola tu. - Hej. Hej.
Pýtala sa na mňa?
Nie. Nie.
Počkaj, pravda je, že sme ťa spomenuli.
- Vážne? - Hej.
Čo povedala?
Pýtala sa ma, či som videl jej mäsiara.
Je mi to ľúto.
Je to tak.
- Som mäsiar. - Nie, nie si.
- Áno som.
Ubližoval si, ale...
čo ťa prinútila spraviť potom?
Ublížiť ďalším?
- Drž hubu! - Ubližoval si,
aby ťa ona mala rada.
Ona ma mala rada.
Moja rada...
vzdaj ten boj, len odhoď tú záťaž.
Vzdaj sa jej tak ako ja. Hej?
Pojeb sa!
Dobre. Dobre.
- Nečítal si moju knihu, čo? - Jasné, že nie.
- Ani stránku? - Nie.
Výborne. Hej.
Spoločné večery vždy boli posvätné.
V tomto čase sa môžeme sústrediť na to, na čom záleží.
- Rodinu. - Rodinu.
- Povedz syr. - Syr.
Syr. Dobre, má to. Fajn.
Vypadnite. Choďte do riti!
Keby som bola tehotná, ja by som nešla na protest.
Môže sa tam stať hocičo.
Mohli by ma tam zhodiť na zem,
mohol by ma aj kopnúť kôň.
A dieťa treba ochrániť za každú cenu, nie je tak?
Nicky?
Strácam ich.
Strácam svoj ľud.
Lebo si od neho udržuješ odstup.
- Neudržujem. - Ale áno.
Čo o tom vieš?
Prestaň byť takáto detinská, Lenny.
Preboha.
Protesty sú skutočné.
Čína zavrela podniky v polovici provincie.
A ty to vieš.
Musíš ísť navštíviť svoj ľud. Buď tam, kde žije on.
Nie, nie. To nie... To nespravím. Absolútne nie.
- Budem s tebou po celý čas. - Nie, to nespravím.
- Vezmeme všetky tvoje lieky. - Absolútne nie.
Budeš mať pohodlie, bude to akoby si nikdy neodišla z paláca.
Hovorím, že nemôžem.
Musíš to urobiť, Lenny!
A môžeš.
Ver mi, môžeš.
A ako to bude?
Za tými sráčmi pôjdeme autom,
budeš im ukazovať svoj nádherný úsmev,
povieš im pár krásnych slov, aby tí úbohí bastardi mohli byť šťastní.
A potom pôjdeme domov.
Áno?
Teplo.
- Teplo, teplo, teplo. - Fajn.
- Diazepam, epinefrin. - Spravím to ja. Dám si to sama.
Nič ti nemôže ublížiť, dobre?
Nicky, takýchto ventilátorov by sme mali mať viac.
Áno. A to je B12. Vďaka, Rachel, už ideme.
Kancelárka Vernhamová sa dnes osobne stretne so zástupcami
odborov producentov cukrovej repy
a bude sa venovať problémom protestujúcich.
- Čo chceme? - Prácu pre všetkých!
- Kedy to chceme? - Teraz!
Kancelárka očakáva, že návšteva ukončí násilnosti a nepokoje,
ku ktorým dochádza pri demonštráciách
a nastolí plodný
a ozdravný dialóg s robotníkmi, ktorí tvoria národné bohatstvo.
Okrem iného sa bude rokovať
aj o stratégii obmedzenia čínskej konkurencie na trhu s cukrom.
Kancelárka sa teší na ďalšie stretnutie
s obyvateľmi provincie,
ktorí, ako už dlho tvrdí, sú dušou a srdcom pracujúcej triedy nášho národa.
Prepáč mi.
Bolo jednoduchšie stretnúť sa u mňa.
Ako vidíš, už nevládzem vstať.
Chudáci Tom a Vin.
Nemôžete za to, priatelia. Nie je to vaša vina.
Nepočul si náhodou správy, čo?
Prehráva.
Áno. Stretne sa s odbormi cukrovarníkov z provincie.
Je taká zúfalá, že vyšla z bubliny.
A to Herbert je pre mňa dôkaz...
Vďaka, priateľ môj.
Prosím, tam je stolička.
To je pre mňa dôkaz...
konečnej fázy.
Podľa mňa je koniec. Podľa mňa skončila.
A my sme väzni jej vrtochov,
môžeme zomrieť s jej režimom.
Ale ak prežijeme, spravme si plán.
- My? - Ale áno.
My. A spolu.
Ja mám skúsenosti ako kancelár,
ty máš...
Ty máš sedliacky rozum.
A máš víziu.
Hej.
Čo urobíme?
Všetko. Úplne.
Vrátime späť?
- Vrátime. - Farmy, továrne?
- Áno. - Aj pozemky?
- Spravíme úplne všetko, Herbert. - Američanov sem nepustíme.
Samozrejme.
Čo?
To hej, to hej.
Lenže jasné je, že najprv sa nejako musíme zbaviť sankcií,
zastabilizovať trhy a vyhnúť sa katastrofe,
ale potom áno. Ameriku sem nepustíme.
- Používaš veľa slov. - Aj môžem.
Ale nech sa páči, nazri mi do duše.
Nemám dôvod klamať ti, Herbert.
A čo bude s ňou?
Čo s ňou?
Čo sa jej stane?
Neviem, prečo ti na tom záleží. Vieš, aká k tebe bola.
Pôjde pred spravodlivý súd.
Aby ľud zistil aká je. Čo spravila.
Že ja som celý čas cítil jeho bolesť a nie ona.
A potom...
dostane, čo jej patrí.
A konečne bude preč.
Hej?
AGNES A OSKAR, SME AMERIČANIA.
SME SKUTOČNÍ. POMÔŽEME VÁM. PROSÍM, HOVORTE S NAMI.
POČÚVAM.
Čo je to za smrad?
Bože. Smrdí to ako močová trubica brava.
- Už sme v provincii. - Mám ti dať vonný olej?
Áno, prosím. Ďakujem.
Ďakujem, láska.
Je mi ľúto, že klimatizácia v aute nefunguje rovnako ako v paláci.
- Ale veď to vôbec nie je pravda, Nicky. - Nie je, vážne?
V poriadku. Už si diagnostikoval perimenopauzu, doktor.
Áno. To určite veľakrát.
No, nie som úlovok?
Je jedna hodina, spojme sa s našou kancelárkou.
Chcem počuť svoj prejav.
- Prosím, dáte to rádio hlasnejšie? - Hlasnejšie!
Priatelia...
Milovaní.
Ako zase túžim byť s vami.
A rozriešiť záhadu toho, čo sa stalo s našou láskou.
Vzdialila sa nám.
Nemáme vznešeného ducha, navzájom sa odháňame.
Sme horúce hlavy.
Ale naozaj chceme byť navždy spolu.
Ako dieťa a matka. Koža na kožu.
Úpenlivo vás prosím,
neodháňajte ma.
Vpustite ma späť dnu.
Sú radi, že ťa vidia.
- Vyzerá šťastne. - Nie, on vyzerá šťastne,
lebo všetci vedia, že ja idem za ním.
Hlboký nádych.
A snaž sa príliš veľa nedýchať.
Madam kancelárka,
Silas Ganz, prezident cukrovarníckych odborov.
- Je mi cťou, že ste prišli až sem. - Prosím vás!
Vždy som šťastná, keď prídem do provincie.
Všetkým dobrý deň.
- Zdravím, Nicholas Vernham. - Teším sa, že som tu.
Prvá fáza je v podstate umývanie buliev repy.
Potom ich nakrájame na rezy, to vám ukážem v ďalšej fáze výroby.
Ten smrad je zo šťavy, ktorú sme získali z narezanej repy.
- Niečo ako smrad psieho trusu. - Hej.
My sme si na to už všetci zvykli.
To, čo nevonia po psom truse, nám smrdí.
Úrodu z tristotisíc hektárov cukrovej repy
spracujeme na viac ako štyri milióny ton rafinovaného cukru.
Taký je náš objem výroby.
Ale ak bude Čína zaplavovať trh,
cukrovar do Vianoc zatvoríme.
Ak je v obchodoch čínsky cukor skoro o polovicu lacnejší ako náš,
- jasné, že ho ľudia budú kupovať. - Áno. Iste.
My nie sme hlúpi, viete?
- Nie. - Ale ak fabriku zatvoria,
ja neviem robiť nič iné. O to ide.
- Možno ťa zoberú v Kuang-čou. - Prosím.
Ak už smiem?
Áno.
Ale najprv by som vám chcela niečo povedať.
Cítim hlbokú ľútosť k tej úbohej žene a dieťaťu,
ktorí zahynuli pri protestoch...
a chcela by som zachovať chvíľu ticha na ich pamiatku.
ODBORY CUKROVARNÍKOV
Teraz sa vydám na sériu stretnutí po krajine,
budem počúvať ľudí, aby som zabránila ďalšiemu krviprelievaniu
a navyše budeme sa snažiť obmedziť čínsky dovoz cukru do našich obchodov.
Zavedieme ďalšie hĺbkové reformy na ochranu spracovateľov cukrovej repy.
Prosperita príde zasa aj k vám.
Áno.
Kancelárka Vernhamová, niečo malé od nás.
Je to vlastne taký vtipný dar.
Cukrová repa do záhrady paláca.
Sme vám nesmierne vďační za dnešný rozhovor.
Veľmi uvážlivý.
Vieme, že sa rozhodnete rozumne.
To určite.
Daj tú hnusnú smradľavú
odpornú vydrbanú rastlinu ďaleko z môjho dohľadu, kurva, Nicky.
Zavolaj mi Laskina.
- Áno? - Budeme hovoriť len my.
Tvárte sa, že volá rodina.
Vás tak či tak nebudú sledovať.
Dobre.
Režim kancelárky Vernhamovej bude zvrhnutý,
možno nie zajtra, ale stane sa to.
Ak zostanete v paláci, aj so synom tam uviaznete.
Musíte odísť preč.
- Vážne nám pomôžete? - Áno.
Máme kontakty, ktoré vám pomôžu.
Počúvam.
Od vás potrebujeme len informácie o najbližšom okruhu.
Ich každodenné zvyky, čo jedia, s kým sa rozprávajú,
kam chodia v noci. Ich plány a presuny.
Ale to môžeme prebrať neskôr.
Najdôležitejšie je dostať vás a vášho syna preč.
- Pane, ja neviem, kto ste. - Prosím?
Neviem, kto ste.
Som verná kancelárke.
- Vy ste démon, už mi nevolajte. - Počúvajte ma, vy a váš syn...
Čo sa stalo s našou láskou?
Vzdialila sa nám.
Nemáme vznešeného ducha.
Sme horúce hlavy.
Neodháňajte ma, milovaní.
Pán Laskin.
Odhalila som dôkazy veľmi znepokojujúceho sprisahania.
Chcem poslať ozbrojené bezpečnostné sily do sídla cukrovarníckych odborov,
a to okamžite.
Vpustite ma späť dnu.
Madam, chceli by ste, aby sme pre vás odhalili dôkazy
znepokojujúceho sprisahania?
Nie, to hovoríte vy! Nie ja.
Takže nechcete, aby sme nastražili zbrane a peniaze do sídla odborov.
To ste povedali vy. Vaše slová, nie moje.
Chcem cítiť, ako ma cítite.
Madam, ak to spravíte, protesty sa iba rozšíria.
Pán Laskin, už choďte a chráňte našu krajinu tým osobitným spôsobom,
ktorý tak dobre ovládate.
Prosím, prosím.
Chcem, aby sa to konečne stalo.
Pretože...
ja snívam o tom, že pretiahnem teba.
Kurva!
Kurva.
Hej!
Herbert.
Ja nemôžem spať.
Aha, no tak ti...
Nie, nie.
Už nechcem spať.
Nie?
Odkedy ťa poznám...
vždy, keď zaspím,
na minútu, na päť minút, na hodinu...
tak nič.
Chápeš? Len prázdno.
Žiadny sen.
Vôbec nič.
Dobre.
Čo to znamená?
Akoby som bol mŕtvy pod zemou.
Herbert, ja ťa chápem.
- Vážne? - Áno. To je jej vplyvom.
Lebo...
ona zastaví do mozgu prístup kyslíka, informácií,
akejkoľvek...
spoločenskej reality. A to...
robí každému.
O čom to tu, kurva, rozprávaš?
Dobre, dobre.
Si nedočkavý.
Čakáš na zmenu. Chápem, to my všetci.
Pozri sa na mňa.
Nemám ťa rád.
- Nemusíš ma mať rád. - Ale musím.
Musím ťa mať rád.
A aj by som.
Pozri na mňa!
Ale nemám.
Všetci ste úplne rovnakí, to poznám.
Prezrádzaš sa.
Odmietaš si zvoliť, čo je pre teba najlepšie.
Viem, aký si.
Nepomôžem ti, Herbert, lebo sa ti nedá pomôcť.
Ty a tvoja vydrbaná kniha.
Keby si ju prečítal, niečo by si sa naučil.
Lenže vy sa nechcete nič nové naučiť, nechcete si pomôcť,
chcete iba žiť so svojimi vydrbanými pocitmi.
Chcete mať svoj sen.
Nie. Ja chcem ju.
Hej. Hej. Mäsiar.
Tak týmto si si získal jej pozornosť.
Poďme!
Odchod!
Na základe tajných správ miestnych a ústredných bezpečnostných orgánov
štátna informačná služba odhalila
tento týždeň sprisahanie hrôzostrašných rozmerov
v Národnom odborovom zväze cukrovarníkov.
V kancelárii
prezidenta odborov Silasa Ganza sa počas včerajšej cielenej razie našlo
niekoľko desiatok vojenských zbraní bez výrobných čísel
a značná hotovosť v mene Spojených štátov.
Preto kancelárka oznámila,
že protestné hnutie v provincii
bolo celé mesiace tajne koordinované americkou výzvednou službou
v snahe rozvrátiť a zvrhnúť jej vládu a pozíciu v štáte.
Preč s Vernhamovou!
Radikáli v provincii sa chcú pomstiť za zatknutie Ganza,
zdroje z prostredia armády varujú pred zdĺhavým bojom
s ozbrojenými vzbúrencami odhodlanými ničiť.
Preč s Vernhamovou!
Násilie sa teraz bude stále viac stupňovať.
Tak v to dúfajme.
Keď napadnem pokojné protesty, tak som monštrum.
Keď porazím ozbrojenú vzburu, tak budem ochrankyňa.
- Agnes? - Áno, madam?
- Musíme zaviesť nové postupy. - Ako si želáte.
V paláci nebude žiadna západná elektronika,
iba čínska.
Obyvatelia paláca zostanú na jeho území
vrátane teba a Oskara. Nepriedušne ho uzavrieme.
Čo ak bude Oskar vo vážnom stave?
Toto je vážne. Kurva, nepočúvaš ma?
Chystá sa tu občianska vojna.
Oskar zostane so mnou po celý čas. Mojej rodine teraz hrozí vyvraždenie.
Áno, madam.
- Dobre to dopadne, Agnes. - Áno, madam.
Ty mi neveríš?
Chcem ťa pretiahnuť.
Hej!
Neprestávaj! Neprestávaj! Pokračuj!
- Poďte! - Lenny?
Nepozerajte sa!
Poďte!
Len poďte!
Lenny?
...a prispieť k spoločnému dobru musíte aj vy.
Čo urobíte v boji, ktorý nás čaká? V boji za náš spôsob života?
Ako dokážete lásku?
Lebo slovami našej kancelárky: „Zachrániť nás môže iba láska.
- Bez lásky sme navždy stratení.“ - Áno! Áno!
Preklad titulkov: Michal Zervan