Trauma dvs. cerebrală seamănă
cu lovirea zilnică a capului de un zid
pe toată perioada maturității.
LUPTA CU MACEDO E ARANJATĂ
Privind atent, se observă șabloane,
de la un knock-out, la prețul benzinei în China.
Eu am fost. Am aranjat cu o organizație.
Dispari tu, Andy! Ne-ai băgat diavolul în casă!
Juan Carlos…
Dacă vrei să scapi de dezastru,
caută-l pe cel care poate curăța.
Am un fond pentru copii, nu?
Arată-le banii! Nu-l asculta. Aruncă-mi banii!
Esteban, idiotule!
- Juan Carlos! - Cine-i Juan Carlos?
Totul e prefăcătorie. Evident, și meciurile de box.
Adevărații învingători sunt „ceilalți”.
Nu mai e semnal. Nu știm cum s-a întâmplat!
Ne distrug viețile. Ne omoară.
Deja erau distruse!
Relaxează-te… Nu e ceva personal.
Fir-ar!
Metal? Nu. Prea rece, nu? Lemn. Ar fi mult mai bun.
Ăsta ar fi bun. Dar prea solemn.
Nu. Nu, ăsta e prea urât.
Și ăsta?
E din colecția Midas. Stejar solid cu structură de titan
și căptușit cu mătase.
- Mătase? Materialul? - Da.
Cum? Se bagă mătasea înăuntru?
Da, domnule.
Păi de ce?
Pentru confort.
E cam ciudat. Are mătase la interior.
Iubito, terminăm curând.
Haide…
E o decizie grea.
Ți-a zis fratele tău dacă s-a imaginat vreodată…
Nu, nu-i așa?
Bună dimineața!
Dle Perez Padilla!
Mă scuzați.
Cum mai ești?
- Am nevoie de… - Ai…
- Vreau o băutură. - Ce… O băutură?
Bine, dar…
La fel a fost și când am îngropat-o pe maică-sa. Pastile și alcool.
E de înțeles.
Hernan, e foarte trist.
- Nu știu de unde să încep. - Mai bine nu începi.
Să nu vă loviți!
Da…
Mersi, Irasema.
Pentru nimic.
Serios! Mersi pentru tot.
Tata lucra și el la o investigație similară.
- Despre meciuri aranjate și am zis… - Nu! Nu, draga mea!
Mai bine nu vorbim despre asta. E mai bine.
Ne amenință.
N-ai văzut ce i-au făcut lui Saúl?
Păi, imaginează-ți… Hai să ne comportăm ca de obicei.
După meci, vedem.
- Crezi că se opresc după meci? - Da.
Nu se va opri până nu aflăm ce vor și de ce.
Încetează! Te cunosc. O să sapi la fel ca taică-tău
și apoi explodează tot. Nu! Gândește-te la copii!
Te-ai gândit la ei când le-ai golit contul bancar
deoarece așa ți-a zis amicul imaginar?
Nu e același lucru.
Nu e? Tipii ăia nu se vor opri și nici eu n-o fac.
MAȘINA DE BOX
Cum se simte soția?
E în stare de șoc.
Îmi închipui.
Începea să se descurce și el.
Cu bandajele, băuturile…
Sixto?
Lasă, nu contează.
Merg să-mi iau pastilele.
Nu pricep. Cum alunecă cineva într-un acvariu și se îneacă?
Spune!
Zi! Zi ce gândești.
Hai, scuipă tot.
Noi l-am omorât.
Fir-ar a dracu'! Nu! Nu noi l-am ucis.
Gândește-te naibii! Noi l-am omorât. Noi!
Nici vorbă. Rezolv eu.
- Rezolvi? Ce dracu'? - Ascultă…
Nu doar tu ești trist.
- Calmează-te! - Nu sunt doar trist!
Nu e tristețe, frate! Trebuie să trăim cu vina pe umeri. Doamne!
Așa o fi. Dar nu eu sunt idiotul care s-a confesat pe postul național.
Dar nu eu am lăsat nemernicii ăia în viețile noastre.
Trebuie să vorbim. Despre înmormântare.
Ce e cu ea?
Nu poți veni.
Nu poți. Ce e?
Să nu te apuci să vorbești cu dozatorul de apă.
Gură spurcată! N-ai pic de rușine.
Esteban… De ce nu mi-ai zis nimic?
De ce nu mi-ai zis că vezi chestii?
Te-aș fi ajutat.
- Ce? - Deci m-ai fi ajutat?
Andy, nu știu…
- Frate… - Ce-i?
Tu ai nevoie de ajutor.
Da!
- Deci eu am nevoie de ajutor? - Ești în negare.
- Frate… - Serios de tot!
Eu sunt în negare? Negare?
Cu privire la multe. Uite numai!
Asta e… negare?
Mai zi, doctore! Luminează-mă!
Merg la terapie. De acolo știu.
- Serios! - Deci știi…
- Nu… - Păi, renunță la terapie,
- …pentru c-o faci degeaba. - Hei!
- Nu, frate. Uite! - Răspund. E nevastă-mea!
Rămâi în negare, boule!
- Rămâi! - Cum adică negare?
- Nu confrunți problemele. - Și? De ce-s în negare?
Ce dracu' vrei să zici?
Ocupă-te de viața ta și nu mai distruge viețile altora!
- Nu ne mai toca! - „Ocupă-te de viața ta”?
Mă ocup când nu mai trebuie să mă ocup de a ta, prostule.
- Zici că am copil mic! - Fir-ai…
Fără mine, ai fi un dement care cerșește la semafor.
- Dispari din casa mea. Ieși! - Mă duc…
- …la… - Dispari!
- Cară-te! - Aș vrea!
Aș vrea să am curajul să mă car de tot.
- Aș fi mai fericit. Da, iubito? - Nemernicule!
- Nu, sunt bine… - Nemernicule.
Nemernicule!
Gura mă-sii…
Deci ai vedenii acum?
Da, un pic.
Numărul apelat nu poate fi contactat. Vă rugăm, lăsați un mesaj.
Doctore Pellicer, răspunde, te rog!
Sunt foarte agitat. Cred că îmi iese ceva.
Iubito… O să iau flori. Da? Mă întorc imediat.
Mă repar și pe mine între timp.
Te iubesc. O să ieșim cu bine din asta.
Da, asta e.
Sincere condoleanțe.
Mulțumesc, Jorge.
- Bună, iubire! - Bună!
Scuze, am luat-o pe altă rută. Ăsta era?
- Da. - Ți-am adus și sticluța asta.
Doar două picături.
- Două sau trei. - Nu, doar două.
- Sau îi zic tatălui tău. - A avut noroc cu Protasio…
- Am adus și tonicul… - N-a fost accident.
- Bine. - Stai o clipă.
- Să vedem cum va fi cu Felix. - Haideți! Puțin respect!
Ați venit să vorbiți despre box? La o înmormântare? Serios?
Sunteți măcar rude?
- Sunt unchi de gradul doi. - Gradul doi!
Eu sunt văr de gradul doi.
Ce convenabil! Păi, vărule de gradul doi, respectă familia!
Avem un cadavru mai încolo!
Doar discutam.
- A fost un băiat bun. - Mersi.
- Sincere condoleanțe. - Mersi.
Carlota, draga mea…
Știi că poți găsi o mamă în mine, dacă dorești.
Jose… Te caut eu.
Mamă! Ce faci?
- Bună, fiule. Ce faci? - Mă bucur că ai venit.
- Totul merge bine? - Andy! Ce-ai pățit la față?
La față? Unde?
Te-a mușcat vreun gândac?
Nu, nimic. Mă întorc, să văd ce e cu florile.
Mamă, ce cauți aici?
Ce-ai pățit la față? Ce-ai făcut?
- Dă să văd. - Ce porcărie!
Am mari probleme, mamă.
Când nu ai?
Nu, e pe bune acum.
Ai atins un nerv cu acul.
Mamă…
Am aranjat ceva pentru Esteban și n-ar fi trebuit s-o fac vreodată.
E genul de aranjament care a costat viața cuiva.
A lui Saúl.
Nu mai pot suporta vina.
Să nu spui o vorbă.
Poate rezolvăm… cu un pic de speranță.
Poate încetezi cu prostiile și îți găsești alt boxer.
Bună!
Carlota.
Îmi pare atât de rău.
Nu-mi pot imagina prin ce treci.
Sunt aici pentru orice. Serios!
Am nevoie de fratele meu.
Îmi pare rău.
Puștiul n-avea nici 30 de ani.
I se apropia aniversarea.
Cum merge cu articolul?
Schimb subiectul, va fi despre meciuri aranjate.
Cred că am descoperit ceva ce merită investigat.
Ascultă! Una e să investighezi comisia,
dar știi câți jurnaliști au murit
investigând grupările de crimă organizată?
Trebuie să aflu ce se petrece.
Bine.
Dar eu nu.
Nu știu de ce nu mi-ai zis despre halucinațiile tale.
N-am putut spune nimănui, Sixto.
Boala nu înseamnă slăbiciune.
Și am experiență cu boxerii bolnavi.
Ia loc.
Ia loc. Am petrecut mulți ani în forțele speciale din Cuba
sub ghidarea vietnamezilor. Nu știai asta.
Nu. Nu mă așteptam.
Nu te așteptai și nu-ți imaginezi toate porcăriile învățate de la ei.
Supraviețuire pură.
Ai auzit despre…
mitul peșterii lui Platon?
- Da. Platon. - Platon vine cu un scenariu.
Trei prizonieri se nasc într-o peșteră.
Și toată viața văd doar un zid.
În spatele lor e un foc.
Și ce văd prizonierii?
Umbre.
Dacă s-ar întoarce, ar vedea focul și temnicerii.
Dar partea importantă
e că ar putea găsi o cale să scape din închisoarea din mintea lor.
Hai să-ți reparăm mintea, Esteban.
Am o tehnică care poate descurca tot ce te chinuie pe dinăuntru.
Vor ieși la iveală lucruri ciudate, dar sper să le înțelegi.
Pot sta eu de veghe?
Copil prost.
Fir-ar să fie!
Mulțumesc că ați venit.
Ne-a părăsit.
Fir-ar!
- Ești bine? - Ce? Da.
Da, sunt prea trist. Mulțumesc.
Lulu? Da, eu sunt. A venit doctorul? Bine.
Scuze! Mulțumesc că ați venit.
Sunt la o înmormântare. Nu pot merge acum.
Nu pot aștepta până mâine. Trebuie să cobor.
Sun mai încolo. Mulțumesc.
Rahat!
Doamne!
Vei lovi sacul pe ritmul fiecărui clic.
Alternezi brațele.
Stânga, dreapta. Stânga, dreapta…
- Așa, încetișor? - Da.
Să vedem.
Așa?
Superb! E bine, fiule.
Îți pun o întrebare la fiecare lovitură…
și tu mă privești când răspunzi.
Bine. E un fel de test?
Am învățat asta de la ruși. E un test sovietic. Ești gata?
Cine te-a distrus?
Cine m-a distrus?
- Nu te poți gândi. - Cum? Nu…
O dai în bară, o luăm de la capăt.
De ce-ai început cu întrebarea aia?
Răspunde și fii sincer!
Încep cu una mai ușoară, da?
Îți place ce faci?
Da.
Minți?
Uneori.
- Pe cine invidiezi? - Pe nimeni.
- Privește-mă în ochi! - Te privesc.
Nu te poți îndoi.
Hai! Să continuăm. Gata?
Da.
- Îți place ce faci? - Da.
- Minți? - Da.
- Pe cine invidiezi? - Pe tine.
Ai halucinații?
Așa au zis, dar… da.
- De la capăt. - Fir-ar! Era adevărul…
Mă minți! Nu răspunzi sincer. Ești gata? Hai!
- Îți place ce faci? - Da.
- Minți? - Da.
- Pe cine invidiezi? - Pe tine.
- Ai halucinații? - Da.
- Ai văzut primii pași ai copiilor? - Care dintre ei?
- Ai văzut primii pași ai copiilor? - Care? Fir-ar…
- Fără ezitări. Haide! - Bine. Dar…
- Ai văzut primii pași ai copiilor? - Nu.
- Ești un tată bun? - Nu.
- Meriți să fii fericit? - Da.
- Ți-ai dezamăgit familia? - Da.
- Există Dumnezeu? - Da.
- Crezi că tu ești El? - Nu!
- Privește-mă! Ești Dumnezeu? - E o întrebare?
- Ești Dumnezeu? - Normal că nu!
- Meriți ce ai? - Nu.
- Meriți să fii fericit? - Nu.
Cine te-a distrus?
- Cine te-a distrus? - Toată lumea!
- Cine te-a distrus? - Toată lumea! Fir-ar!
Gata! De ajuns! Nu-mi place, Sixto.
Nu trebuie să-ți placă. E muncă.
- Îți place ce faci? - Nu.
- Ești rezonabil? - Nu.
- Îți regreți dependențele? - Nu.
- Gândești lucid? - Nu.
- Ești un om bun? - Nu.
- Cum te-ai născut? - Singur!
- Cine te-a distrus? - Nu știu.
- Cine te-a distrus? - Nu știu!
- Cine? - Cine nu?
Cine te-a distrus?
Ești bine?
Privește-mă!
Te-am pierdut o clipă.
Ai continuat să vorbești. Ce e La Fonda?
Ne vedem mâine, Sixto.
- Andy? - Da.
Te căutam. Ce ai pățit?
Nimic. Am avut o problemă.
- Andy! - Dar sunt bine acum. Bine, nu chiar.
Am buza umflată, dar câtă vreme iau pastilele acasă,
se duce umflătura. Nu-i așa rău!
M-am injectat un pic mai mult.
Iartă-mă, iubirea mea.
Jur că nu mă mai injectez. Azi tu contai, iubire. Tu.
Fir-ar! Vreau să merg acasă.
Vreau să fiu cu tine, să ne gândim la fiul nostru.
Sau fiica. E bine orice ar fi.
Și o fiică e bună.
- Știu că ai avut multe pe cap. - Da, am avut.
M-am gândit la asta
și nu știu cum, dar…
- Ce? - Știu că ai avut de-a face
cu moartea fratelui meu.
Și dacă e adevărat, nu te pot ierta.
Nu. Cum adică?
Poți minți pe oricine, dar ai zis că pe mine nu m-ai minți.
Niciodată! Nu te-aș minți! Te iubesc.
Cum să te mint? Cum să te mint dacă te iubesc atât?
- Andy? - Da, iubita mea?
Mă minți. Vreau să divorțăm.
Ce?
Nu!
Ce mă fac?
Unde mergem, tată?
E o surpriză.
E o surpriză. Dormi! Măcar puțin. Mai avem de mers.
Subtitrarea: Andreea Cora Tibuc Boboc