Váš mozog je v rovnakom stave,
ako keby ste si udierali hlavu o betónový múr
počas celej dospelosti.
ZÁPAS PROTI MACEDOVI BOL ZMANIPULOVANÝ
Ak sa lepšie pozrieš, začne ti to dávať zmysel,
od knokautu až po ceny plynu v Číne.
Ja za to môžem. Uzavrel som dohodu s organizáciou.
Strč sa, Andy! Vpustil si diabla do nášho domu!
Juan Carlos...
Ak sa z toho chcete vyhrabať,
nájdite si niekoho, kto v tom vie chodiť.
Je tam aj detské sporenie, nie?
Ukáž im peniaze. Nepočúvaj ho. Hoď mi ich!
Esteban, ty si ale idiot!
- Juan Carlos! - Kto je Juan Carlos?
Toto všetko je podvod. Aj zápasy.
Za skutočnými víťazmi stoja iní ľudia.
Odišiel signál. Nevieme, ako sa to stalo!
Zničia naše životy. Zabijú nás.
Tie už sú zničené!
Uvoľni sa… Nie je to nič osobné.
Doriti!
Kovovú nie. Pôsobí chladne, nemyslíš? Radšej drevenú. To bude lepšie.
Táto je pekná. Ale až príliš slávnostná.
Nie. Táto je škaredá.
A táto?
Séria Midas. Je z dubového masívu s titánovou konštrukciou
a hodvábnym vnútrom.
- Hodváb? Akože výstelka? - Áno.
Ten hodváb sa dá dovnútra?
Áno, pane.
Načo?
Pohodlie.
To je akési zvláštne. Vnútri mať hodváb.
Miláčik, už končíme.
No tak…
Je to ťažké rozhodnutie.
Nespomínal ti niekedy, akú si predstavuje…
Asi nie, však?
Dobré ráno!
Pán Perez Padilla!
S dovolením.
Ako ti je?
- Potrebujem sa… - Potrebuje…
- Potrebujem sa napiť. - Čo? Napiť?
- Mhm. - Dobre, ale…
Bola taká, aj keď sme pochovávali jej matku. Lieky a alkohol.
To je pochopiteľné.
Hernan, je to smutné.
- Ani neviem, kde začať. - Lepšie ani nezačínať.
Neublížte si!
- Áno… - Páni!
Ďakujem, Irasema.
Nie je za čo.
Nie, naozaj. Ďakujem ti za všetko.
Vieš, že môj otec pracoval na podobnom prípade?
- Ovplyvňovanie zápasov a… - Nie. Len to nie.
Najlepšie je, keď o tom nebudeme hovoriť.
Veď sa nám vyhrážajú.
Nevidel si, čo urobili Saulovi?
Áno, len si predstav… Proste sa správajme ako obvykle.
A po súboji sa uvidí.
- Myslíš, že potom prestanú? - Hej.
Nezastavia sa, kým nezistíme, čo chcú a prečo.
Nie. Prestaň. Poznám ťa. Začneš sa v tom vŕtať ako tvoj otec
a potom sa všetko zrúti. Nie. Mysli na deti!
Ty si na ne myslel, keď si im vybielil účty,
pretože ti to kázal imaginárny priateľ?
To je niečo iné.
Takže iné? Tí ľudia sa nezastavia a ja tiež nie.
Ako to berie tvoja žena?
Je v šoku. V totálnom šoku.
Viem si predstaviť.
Už mu to celkom išlo.
Viazanie bandáží, miešanie koktailov…
Sixto?
Nie. Nič.
Idem si po tabletky.
Nechápem, ako môže niekto spadnúť do akvária a utopiť sa.
Okej, vysyp to.
No tak. Povedz, čo ti chodí hlavou.
Tak to vyklop.
Zabili sme ho.
Doriti! To teda nie. Nezabili sme ho!
No tak, Andy. Zabili sme ho. Ty to vieš.
To určite nie. Napravím to.
- Napravíš to? Žartuješ? - Hej, počúvaj…
Nie si tu jediný, kto smúti.
- Upokoj sa. - Ide tu o viac než o smútok!
Nie je to o smútku. Ale o pekelnom pocite viny. Ježiši!
Áno, máš pravdu. Ja tu ale nie som ten hlupák, čo táral v národnej televízii.
Nie. A ja zas nie som ten, čo vpustil do našich životov týchto sviniarov.
Musíme sa porozprávať. O pohrebe.
A čo s ním?
Nesmieš naň ísť.
Jednoducho nesmieš. Čo je?
Nepotrebujem, aby si sa rozprával so strojom na vodu.
Daj sa vypchať. Nemáš kúsok hanby.
Esteban, prečo si mi nič nepovedal?
Hm? Prečo si mi nepovedal, že vidíš preludy?
Pomohol by som ti.
- Čo? - Ty by si mi pomohol?
Andy, veď ty…
- Starec… - Čo je?
Ty si ten, čo potrebuje pomoc.
Hej?
- Tak ja potrebujem pomoc? - A odmietaš si to priznať.
- Človeče… - Čo i len trochu.
Ja že si odmietam priznať?
Áno, kopu vecí. No? Pozri, tu to máš.
Toto, že je odmietanie?
Objasnite mi to, pán psychológ.
Chodím na terapiu. Preto to viem.
- Je to tak. - Aha, ty to vieš…
- Nie, ale… - No tak s tou terapiou skonči,
- pretože ti zjavne nepomáha. - Hej.
- Ježiši. Vidíš to? - Musím to zdvihnúť. Volá mi žena!
Len to ďalej popieraj!
- Popieraj to. - Čo zas popieram?
- Že utekáš od svojich problémov. - Čo? Ako to popieram?
Čo mi to tu zas trepeš?
Rieš si svoj posratý život a nestaraj sa do toho môjho!
- A do iných! - Mám riešiť svoj život?
Vyriešim si ho, keď konečne prestanem mať na krku teba, kretén!
- Si ako malé decko! - Ty hajze…
Bezo mňa by si bol iba zasraný poskok.
- Vypadni z môjho domu! Padaj! - Idem…
- Odchádzam… - Choď do riti!
- Strč sa! - Kiežby.
Kiežby som mal tú odvahu vypadnúť už nadobro.
- Bol by som omnoho šťastnejší. Čo, láska? - Kretén…
- Nie, som v pohode. - Kretén.
Debil!
Hajzel…
Takže máš halucinácie?
Hej. Tak trochu.
Volané číslo je nedostupné. Prosím, zanechajte odkaz.
Dr. Pellicer, prosím, zdvihnite.
Mám úzkosti. Asi mám panický záchvat.
Láska, idem kúpiť kvety, dobre? Vrátim sa o chvíľu.
Ešte sa dám trochu dokopy, kým som tu.
Ľúbim ťa. Prekonáme to.
Tak, hotovo.
Úprimnú sústrasť.
Ďakujem, Jorge.
- Láska moja. - Ahoj, Andy.
Prepáč mi. Musel som ísť inou cestou. Je to ona?
- Áno, táto. - Dobre. Máš v nej aj fľaštičku.
- Jéj! - Stačia dve kvapky.
- Dve alebo tri? - Nie, dve, láska.
- Inak to požalujem tvojmu otcovi. - Protasio mal smolu…
- Máš tam aj tonikum… - Nebola to náhoda.
- Dobre. - Počkaj tu, miláčik.
- Uvidíme, ako to pôjde s Felixom. - No tak, chlapi. Majte úctu!
Prišli ste sem hovoriť o boxe? Na pohrebe? To naozaj?
Ste vôbec príbuzní?
- Strýko z druhého kolena. - Tak z druhého kolena.
Ja som bratranec z druhého kolena.
To sa vám hodí. Tak majte úctu k svojej rodine.
Leží tam zosnulý človek!
Iba sa zhovárame.
- Bol to dobrý chlapec. - Ďakujem.
- Prijmite moju hlbokú sústrasť. - Ďakujem.
Carlota, drahá…
Zlatko, vieš, že ak budeš potrebovať, vždy máš vo mne mamu.
Jose… Zavolám ti.
Mama! Ako ti je?
- Ahoj, synček. Ako sa máš, drahý? - Som rád, že si tu.
- Zvládame to dobre, nie? - Andy, čo to máš s tvárou?
S tvárou? Čo? Kde?
Poštípal ťa nejaký hmyz, či čo?
Nie, nič. Hneď sa vrátim. Idem skontrolovať kvety.
Mama, čo tu robíš?
Čo sa ti stalo s tvárou? Čo si robil?
- Ukáž mi to. - Taká hlúposť.
Mám veľký problém, mama.
A kedy si nemal?
Nie, tentokrát je to vážne.
Pichol si si ihlou do nervu.
Mama,
uzavrel som istú dohodu pre Estebana, na ktorú som nikdy nemal pristúpiť.
Takú, ktorá môže stáť niekoho život.
Saula.
Nezvládam ten pocity viny.
Neopováž sa to vysloviť.
Nechcem počuť ani slovo. Pozrime sa na to z tej lepšej stránky.
Možno sa prestaneš vyhovárať a konečne si nájdeš iného boxera.
Dobrý deň.
Carlota.
Mrzí ma to.
Nedokážem si predstaviť, čo musíš prežívať.
Som tu, ak by si čokoľvek potrebovala.
Potrebujem svojho bračeka.
Tak veľmi ma to mrzí.
Ten chlapec nemal ani 30.
Práve mal osláviť narodeniny.
Tak… Ako pokračuješ s článkom?
Mením tému na „Ovplyvňovanie zápasov“.
Mám niečo oveľa lepšie, čo treba objasniť.
Pozri, vyšetrovať komisiu je jedna vec,
ale vieš koľko novinárov zomrelo
za vyšetrovanie organizovaného zločinu?
Potrebujem zistiť, čo sa tu skutočne deje.
Fajn,
ale ja nie.
Neviem, prečo si mi o tých halucináciách nepovedal.
Sixto, nikomu som to nedokázal povedať.
Choroba nie je slabosť.
Okrem toho viem, ako pracovať s chorými boxermi.
Posaď sa.
Posaď sa. Mnoho rokov som strávil na Kube v špeciálnej jednotke
pod vedením Vietnamcov. O tom si zrejme nevedel.
Nie. To by som fakt nečakal.
Veru nečakal a ani nemáš predstavu, čo za svinstvá som zažil.
Čistý boj o prežitie.
Počul si niekedy o…
Platónovom podobenstve o jaskyni?
- Áno, Platón. - Platón popisuje istú situáciu.
V jaskyni sa narodia traja väzni.
Za celý život videli iba steny jaskyne.
Za nimi však horí oheň.
A čo tí väzni vidia?
Tiene.
Keby sa otočili, zbadali by vatru a aj svojich dozorcov.
No čo je dôležitejšie,
našli by cestu von, ktorá existuje iba v ich predstavách.
Esteban, skúsme dať tvoju myseľ do poriadku.
Mám takú metódu, ktorá ti rozmotá ten uzlík v hlave.
Na povrch vyjdú čudné veci, ale dúfam, že ich pochopíš.
Necháte ma, prosím?
Dočerta aj s deckom.
Kriste.
Ďakujem, že ste prišli.
Opustil nás.
Doriti.
- Si v poriadku? - Prosím? Áno.
Áno, iba to na mňa doľahlo. Ďakujem.
Lulu? Hej, hej, to som ja. Je tam doktor? Aha. Dobre.
Prepáčte. Ďakujem, že ste prišli. Vďaka.
Doktor, som na pohrebe. Teraz k vám nemôžem prísť.
Nie, nemôže to počkať dozajtra. Musím sa vrátiť dolu.
Zavolám vám neskôr. Ďakujem.
Doriti!
Ježiši.
V rytme budeš udierať do hrušky.
Striedavo ľavá, práva.
Ľavá, pravá.
- Takto pomaly? - Áno.
Predveď mi to.
Takto?
Výborne. Super, chlapče.
Pri každom údere ti položím otázku…
a pri každej odpovedi sa na mňa pozrieš.
Fajn. Budú to základné otázky?
Naučil som sa to od Rusov. Taký sovietsky základ. Pripravený?
Kto ti ublížil?
Ublížil?
- Nesmieš o tom premýšľať. - Ako ublížil?
Vždy keď to zbabreš, začneme znovu.
Sixto, prečo začínaš takouto otázkou?
Len odpovedz a buď úprimný!
Začneme niečím ľahším, dobre?
Máš rád svoju prácu?
Áno.
Klameš?
Občas.
- Komu závidíš? - Nikomu.
- Pozri mi do očí. - Pozerám ti do očí!
Nesmieš zapochybovať.
Poďme. Pokračujeme. Pripravený?
Áno.
- Máš rád svoju prácu: - Áno.
- Klameš? - Áno.
- Komu závidíš? - Tebe.
Máš halucinácie?
Povedali mi, že hej, ale… Áno.
- Znovu. - Doriti! Je to pravda…
Klameš mi. Neodpovedáš úprimne. Pripravený? Poďme.
- Máš rád svoju prácu? - Áno.
- Klameš? - Áno.
- Komu závidíš? - Tebe.
- Máš halucinácie? - Áno.
- Videl si prvé kroky svojich detí? - Ktorého?
- Bez váhania. Poďme. - Dobre. Ide o to, že…
- Videl si prvé kroky svojich detí? - Nie.
- Si dobrý otec? - Nie.
- Zaslúžiš si byť šťastný? - Áno.
- Sklamal si svoju rodinu? - Áno.
- Existuje Boh? - Áno.
- Myslíš si, že si Boh? - Nie!
- Pozri na mňa. Si Boh? - Doriti, čo je to za otázka?
- Si Boh? - Jasné, že nie!
- Zaslúžiš si, čo máš? - Nie.
- Zaslúžiš si byť šťastný? - Nie.
Kto ti ublížil?
- Kto ti ublížil? - Všetci!
- Kto ti ublížil? - Všetci! Doriti!
- Stop. Stačí. - Dosť. Nepáči sa mi to, Sixto.
Nemusí sa ti to páčiť. Má ti to pomôcť.
- Máš rád svoju prácu? - Nie.
- Dáš si povedať? - Nie.
- Ľutuješ svoju závislosť? - Nie.
- Vieš rozumne uvažovať? - Nie.
- Si dobrý človek? - Nie.
- Ako si sa narodil? - Sám!
- Kto ti ublížil? - Neviem.
- Kto ti ublížil? - Kto?
Kto ti ublížil?
Si v poriadku?
Pozri sa na mňa.
Hej… Sekundu si nebol pri sebe.
Ale hovoril si ďalej. Čo je La Fonda?
Uvidíme sa zajtra, Sixto.
- Andy? - Áno.
Hľadala som ťa. Čo sa ti stalo?
Nič. Mal som menší problém.
- Andy. - Ale už som okej. Teda nie som.
Mám opuchnuté pery, ale… keď si dám cestou domov lieky,
začne to odpúchať. Pozri, nie je to také zlé.
Len som sa trochu viac napichal.
Láska, prosím, odpusť mi.
Prisahám, že si už žiadnu injekciu nepichnem. Dnešok bol o tebe. O vás.
Došľaka! Chcem ísť domov.
Chcem byť iba s tebou a myslieť na nášho syna.
Alebo dcéru. Poteším sa, nech je to čokoľvek.
Pokojne aj dcéra.
- Viem, že si toho mal teraz veľa. - Áno. Stále mám.
Premýšľala som nad tým
a neviem ako, ale…
- Čo? - Viem, že máš niečo spoločné
so smrťou môjho brata.
A ak je to pravda, nemôžem ti odpustiť.
Nie. Ako?
Môžeš klamať, komu chceš, ale sľúbil si mi, že mne nikdy nebudeš.
Nikdy! Tebe by som nikdy neklamal, láska. Milujem ťa.
Ako by som ti mohol klamať, keď ta tak veľmi milujem?
- Andy? - Prosím, láska?
Klameš mi. A chcem sa rozviesť.
Čože?
Nie!
Čo len budem robiť?
Kam ideme, ocko?
To je prekvapenie.
Skús si pospinkať. Ešte máme dlhú cestu.
Preklad titulkov: Silvia Bokrosova